iSo 175 u Jul Aug, Scpt 



ty de fly både hit och dit, få vid dragningen, 

 hvilken gar gånf ka läkta, hela langa ftunden ut- 

 fore ålfven, fom når hon hopringas och pulfen bör- 

 jar gå, da laxen går emot f jettva pulfen och kry- 

 per under teiarna, och då de opnas, följer hela ho- 

 pen efter. När nu fåtedes noten dragés på fl^a 

 ftållen upfore hela ålfven, måfte hela (kockarna 

 aldeles fkingras. De fom ftått ofver vintren i fjär- 

 darna och upftiga forrån lax-noten kommer ut, åra 

 de ende, fom hinna ofkinsrade tilforffarna. Når A? 

 rendatorer i Angerman-älfven innehade lax-fiikct, 

 i Liden, Ed och Långfele, och Kronan f jelf bru- 

 kade deiTa fifken, ftodo alla lax-notar under Kro- 

 no-forflarnas llyrfel,hvilka forefat te dem vifslångd 

 på fina filke-redfkaper, fom ånnu i Vafterbotten 

 i akt tages, och tilhollo dem vifta dagar i veckan, 

 at aldeles laphora med fifkandc;, då kunde någon 

 lax-fkock flippa ofkingrad och vifa fig up i ålfven. 

 Men fedan i ftallet for den, år 172,7, befalta 

 profning, hvart fifke blef farfkildt, åren 1739 och 

 1 748, til den mäftb judande uplåtit , mifte Fors- A- 

 rendatorerne fin förra förmon, och lax-not- Inter* 

 ■eftenterne fingo fritt välde ofver fina fifken, fig 

 fjeifva til ganfka flor, men fortfarna til obotplig 

 fkada, fom påfolgden nog vifat. Håraf måfte nu 

 for tiden alla lax-dun-er fkingras, mer fkråmas och 

 med dubbel moda fångas. Derfore är ock rattat, 

 haf-laxen i de ofre fifken hel f ållfynt. 



Äfven hålles for hinderligt, om några lofa 

 pålar eller dylikt finnes i ålfven, fom af ftromen 

 röras, emedan laxen fkyr for alt hvad honom o~ 

 vanligt förekommer , och tager i akt den minfta 

 Ikuggans rorelfe på vatnet ; fom de kunna iftty- 

 ga, hviika om dagen bruka ljuilra honom, då dc 



altid 



