*8S 1751. Jul Aug^ Sept. 



vid hafs-uddar, fom vetta emot vikar. Laxen kom- 

 mer foder ifrån och går in åt viken, fedan föl- 

 jer han landet upåt, och förbi uddarna medelft 

 fokande efter frifkt vatten* derforé bor altid kro- 

 ken vetta åt viken. Ju mer det ftormar, ju hål- 

 dre fås laxen, når hafvet fvallar och forflarftarkt 

 emot klippor och land. Forft fås is-lax (§. 10.)* 

 fedan haf-lax, fift boningar och oringar, måft un- 

 der och til 1 Lispund flora, fa derofver. I myc- 

 ket varma fomrar, kommer ej laxen tidigt til 

 lands, fom marktes J747 och 1748,^ den ibland 

 fås långt efter Pers-måflan, och har håndt, at de 

 då fått rått mycket. Når lungnt våder Ir, går 

 ej laxen på näten, utan då mårka fi{kare y at han 

 följer nåtet efter til andan, då han fånker fig an- 

 da ned åt botnen och foker fig undan. Men i 

 ftorm går han in i kroken cbc och når defs anda i 

 kommer at ro ra vid ftj arten, fpringer 91kr trån- 

 ger han fig in på nåtet gent emot vid IK På den 

 rått utilåendc nåt-armen ab faftnar ingen lax, om 

 icke Själen jagar någon dit. Ifrån Eriks-måflb til 

 Vårfrudagen är gångs-tiden inåt landet, och då 

 går han altid ofverft eller midt i vatnct* fedan 

 håller han fij* til botnen ? och då år fiiket alt \ 

 åndteligen £ar han ej en gång in åt landet, utan 

 håller fi|* da efter ftrom- råken, fom altid et ftyc- 

 ke ut fran landet år ftarkaft, hvareft den ofta fy- 

 nes lekande i vattubrynet, och häftigt upfprittan- 

 de, då han efterjagas af Sjålem Detta fifite fkul- 

 le lona mödan for dem, fom bo få når hafvet, at 

 de kunna paffa up ftorm, och akta fig for denbe- 

 fvårliga befokaren Själen, emedan det år ganfka 

 fet och god lax, fom fångas, faft de ej gerna få 

 ofver t til 4 i fonder. Når Själen år tilftådes vid 

 nåtet) år tekep at lax ock är dår, och blir for ^ 



|hopp- 



