*7f 1751 ♦ O&ok Nov. Dccemb. 



fore de ock färga garncn med lut och bjork-bark. 

 'Båft år, at fåtta pator och lax-gårdar vid det lan- 

 det, dar ålfven har ftarkaregång, i fynnerhet vid 

 uddar, få nåra in til djupet man kan komma, men 

 ej in på å-mårgen. Längden år ådkillig , efter 

 fom ådran på åtfkilliga ftällen går närmare landet 

 eller längre ut. De långfta åro i fpakt vatten i 

 Torneå-alf , 1 zo til 1 fo alnar 5 de kårtafte från 

 10 til fo alnar. Vatnets djup år vid de famma i- 

 från z til 10 alnar : Varandes gemenligen de lax* 

 gårdar, fom itå i djupt och ftrömt vatten, de ba- 

 fta, fä framt ej något nedanforé liggande ften- 

 grund hindrar fifkens gång. Kan ften-grundet ej 

 undvikas , f åar det balt, at Pata-gärden hed fl ås vid 

 nedra brädden af grundet, få at de utfore ttrom- 

 men hängande nåten ftota til djupare vatten, an- 

 nars år omkoftnaden fåfäng. 



Mycket kommer ock an på ftadigheten viddef- 

 fa Pata-byggningar, at ej ftrommeh och floden 

 nedrifver altfammans, fom det Ikedde i Luleå 

 nåftledne Vår, hvareft på et ftållevid ålf-mynnin- 

 gen, bygnaden 1 gånger for ftordes. Hvartil or- 

 faken var, at de binda vardsloft^ fmå ftenafvid 



{)ål-åndarna, hvilka de ej färta i botnen, och ftål- 

 a ftod.cn emot de upråttftående pålar efter liten 

 vinkel, få at de i fiark ftrom ej kunna gora mot- 

 ftåndi Men fornåmligaft deraf, at de ej upfoka 

 til Patans byggande , en fådan krokug linca, fom 

 har ftorlla kraften at emotllå ftrommens anfall, 

 f åfom Herr Hellant ii[forenåmnde Disputation 

 vifar. I alla ålfver kunna ej Pata-och lax-gårdar 

 brukas, emedan bothen och ftrommen ej lämna i 

 alla lika beqvåmlighet. Uti Ångerman - och In- 

 dals- 



