1751, O6I0B. Növ, Dcccmb* 



Ljuftrande forråttes med eixgrof-tinnad och fta- 

 dig ljufter, väl af 1 liip. tyngda Början flcer iAn- 

 german-och Indals ålfver 14 dagar efter Michao- 

 lis, til Andersmäffo-tiden , ibland ock längre, 

 med eld om nätterna. När laxen. om .höften bör- 

 jar flyta, begilver han lig efter något vrakande 

 undan ftrommen nära til, landet, och märkes låg- 

 gan eller honan ej få ofta gå in Tom hannen r utan 

 mera hälla Tig i ftarkafte Itrommen. Efter Anders- 

 -mäffo-tiden fökade åter djupet , at hvila ofver vin- 

 tern. Och år märkvärdigt , at laxen om vinter- 

 tid år lika fom half dod , famt äger da mindre lif- 

 aktighet och qvickhet , ån om fommaren. Hvar- 

 fore han ockfå om vintertid lättare fångas med 

 ljufter * ifynnerhetår den feta och Hackiga lax- 

 ockeln ganfka fpak och ovålig. Men bortingar 

 och de fnipuga lax-ungarna veta bättre at akta 

 fig, hvilka itrax fky for elden, I Fors Sockn up 

 åt Indals- ålfven, få de, fom bo längft neder 

 der vid ålfven, forr begynna at ljuftra, ande 

 Tom bo ofverft, livilket de tycka vara något fåll- 

 famt. Båfta Hallen äro i lugn-vatten emellan ftrom- 

 marna, och ju närmare man vågar fig til fors-huf- 

 vudet, ju båttre år det* ty der (kal man altid fin- 

 na några, fom ita och lika fom betänka fig, innan 

 de gifva fig utfå re forffen. I fpaka älfvar ljultras 

 ockfå, der vatnet drifves något häftigare, och 

 tjenlig botten gifves \ da fifkaren låter båten flyta 

 nedföre ålfven, och fer i mediertid noga efter hva- 

 reft laxen ftår, då. han hugger det nårmafte han 

 kan träffa in vid hufvudet , eljeft om han rakar 

 laxen vid ftjerten, flår han fig merendels los, e- 

 medan defs fornämfta ftyrka beftär i hufvudet. I 

 Tynnerhet årgodt, at filkamed nåt och ljufter, 



uti 



