•*9* 1751- OcloK Nov. Deccmlb. 



huru fkyarna åfvan ifrån, vinden pä fidorna, och 

 fjon nedan efter belonte vårt omak rått illa 5 få 

 fagriade ofs deremot Magneten med en ny an- 

 märkning af des förvillande. Det var vid Lit. C. 

 dä han ville inbilla ofs at vi fägo Liflåndlka klip- 

 por brede vid ofs, i Hållet for Finfka 5 jag menar 

 at han med fin foder-pol ville i norr eller nogare 

 fagt i N.N.W. Et fådant tilbud förekom ofs 

 främmande, hålft då vi kaftade lodet och funno 

 10 famnar. 



Et ftycke af 1 eller 3 Slup-långder var han 

 pä detta fåttet i famma ftälnihg> men utom den 

 kretfen vifte han med en hail åter fit riktiga ftrek; 

 hår var intet grås 5 utan något ftora och kantiga 

 ftenar, famt djupa hålor. 2:ne platfer funno vi 

 ånnu, nämligen D och ej långt ifrån C, den för- 

 ra ii; den fenare if famnar djupt > botten tyckes 

 hafva famma befkaffenhet, fom vid C. fedan vi ån- 

 nu hade fornott några iiunder med lodande, van- 

 de vi åter til lands och vår förrättning flutades 

 dermed for denna gången. 



Om nu längre uti f jon åfven dylika Compas* 

 fen förvillande orfakér finnas 9 eller om åeffe vil- 

 lo-grunder i fjo- mörker och omnattetkJer allena 

 hafva forvållat foromtalte f jo-fkador, kan ånnuej 

 forviffo f ågas > men imedlertid hafva deffa om- 

 ftåndigheter forefallit mig af det varde, at de bor- 

 de vara de fjo- farande bekante, fom hår efter kun- 

 na taga (ig til vara for deffa ftållen hvarfore jag 

 dem til KongL Vetenfkaps Academien bordt up- 

 gifva ? och hcmftåller til andras m ögnar e eftertän- 

 ka y om detta Compaffens förvillande kan tilfkrif- 



vas 



