% 175°- J an uar. Febr. Mart. 



val använde de åldre Aftronomers obfervationer, 

 ån for de få han ljelf gjorde i Alexandria, lårer 

 hafva hållit fig vid Posidonii fednare matnings 

 emedan han alleftådes i fina fkrifter (a) antager 

 en grad på jordens meridian for beftående af foo 

 ftadier , fällan han hvarken nämner om famma 

 Posidonii matning, eller berättar det han fjelf 

 gjort någon ny. 



Araberne, upmuntrade af fin Furfte Alma- 

 mon, och lackade af tilfallet fom deras Hora flått- 

 marker tilbodo dem 5 gjorde et nytt forfok at fin- j 

 na Jordens ftorlek. Sedan deras bäfta Mathema- 

 tici, vid år 820, famlat fig på flåtten Sanjar, och 

 der tagit Polens hogd, fkilde de fig i tvånne ho- 

 par, hvaraf den ena gick ända rått fram Norr-ut, 

 och den andra Soder-ut, til des den förre markte 

 at Polen hade högt fig en grad, och den fednare 

 at han hade fånkt fig åfven få mycket. Hvar- 

 dera hopen mätte fit ftycke, och funno de fedan 

 , vid jämförandet, at emot den Norra graden fva-- 

 rade f6~, men emot den Södra fö ArabiJka milar, 

 då den Norre blef antagen for den fåkrafte. Skild- ' 

 nåden, hvilken de fjelfve mente hårrora af något 

 litet fel i obfervationerna, förebådade, at de län- 

 gre ifrån sequatoren belågne grader (kulle med ti- 

 den finnas verkeligen en liten mon drygare, ån 

 de närmare. For ofrigt kan hufvud- frågan, om 

 Jordens rätta ftorlek, åfven få litet afgoras ige- 

 nom Arabernas fom Grekernas mätningar 5 ty o- 

 vifsheten om råtta ftorleken, efter något ofs be- 

 kant mått, af de forras milar och de fednares fta- 

 dier, har gjort deras möda for efterverlden ö- 

 nyttig. Abulfeda, fom lemnat utforligafte b|- 



råttel- 



(a) Geographix Lib. VII. cap. 5. 



