zz 1750. Janiiar. Febr. Mait, 



Det torde få mycket bittre lona mödan, at vidare 

 förf oka , åtkomma til någon mera färdighet här- 

 tit innan , fom de utlåndfke rit -pennorna, gjorde af 

 Rodkrita (rubrica fabrilis) ej gifvä en f å ljus och 

 behagelig färg fom delfe. Så mycket här jäg for- 

 fokt, at lerans och rod- jordens upbiandning med 

 lim- vatten duger aldeles icke, emedan den rå ma- 

 terien, fom fkal intryckas, faftnar derigenom få 

 hårt i trå- formen, at pennan fedan i fkårningen el- 

 ler formeringen, antingen icke flåppei; någon f arg 

 ifrån fig, eller går i fmå ftycken bart med fjelfva 

 trädet , då det tåljes och (kåres. Men en liten 

 blandning af Gumi- vatten år tjcnligare, når råt- 

 ta proportion kan obferveras. 



Jag har ock af famma Brun-ocker-fårg gjort 

 fvarta rit-pennor på detta f åttet : man bränner jor? 

 den icke uti någon öppen eld, fom förr är fagt 5 

 utan man laddar eller fyller en mufquet-pipa af den- 

 na Brun-ockran, och hårdt ftoter den tilfammans 

 med en ladd-ftake, fedan tiltåpper man mynningen 

 med en jern-ilopp väl fall , at ingen rok kan gåuts 

 käftar pipan i en brinnande ugn , der hon val blif- 

 va rod och igenomeldad. Når färgen fåledes blif- 

 vit val igenombränd, och pipan uttagen ochkali- 

 nad, finner man jorden vara hel fvart,fom enkim- 

 rok. Denna guides väl fonder och flktas, och pä 

 famma fått fom med rod-krit-pulvret, blandas up 

 med en fvartaktig feg blå-lera, h vilken fedan knå- 

 das och rullas til lagom tjocka pennor, fom ock 

 fmåningorn böra torkas och anfas atdeej i torknin- 

 gen krokna. Pä det nu defie fvarta pennor ej ma 

 fota af fig, utanblifva ftadige och fafte, har jag 

 funnit båil vara, at efter den f orfia lindriga tork- 

 ningen, när pennorna förft åro val yarmgjorde | 



