so 175°- Januar. Febr. Mart. 



fåg, tvärt ofver, åfven til en half aln r eller at 

 fyrkanten blifver fom en tlifdalers platj då fedan 

 livar je fådan fyrkant lyftes beqvåmligen up, med 

 der på ftäende gräs-fträn, och lägges i högs altid 

 fvalen nederåt. Om med fpada dikas i fådan fank 

 äng, går det mycket fenare och fvårare, medan 

 gräsvalen ger fig undan , fom med möda genom- 

 Hares af fpadan. Med dikningen fullföljas , tik 

 afiopp vinnes, och enar vatnet, någon tid deref- 

 ter, finnes uttårkadt , går man efter med en Ikåf- 

 vel, och ofer up mullen fom fatt fig, renfiir och 

 jämnar diket, famt ger det djupare, om få be- 

 iiofves . Den i hog lagdc dikes-mullen kores , forll 

 det börjar fryfa om höften, och innan högen hin- 

 ner kala, på ladugården, la väl fom på vattuvågar, 

 der bofkapen går hela vintern til vatten, ät af 

 dem trampas ; Låter man det få ligga et år, och 

 Ikåtar fedan tilfamman, tjenar det til gödning på 

 åkern 5 eller å famma myra och ang, fedan den åt 

 upkord: Äfven kan med nytta hårtil brukas fpån- 

 dynga, fopor och häft-gödfien, fom i anfeende 

 til des ftarka varma, gifver mindre nytta på åkern, 

 men gagnar få mycket mera den kalla ängen. " 



Det händer, at fedan vatnet blifvitaittappadt 

 af en fådan äng, minlkasväl i forftone gräs-växten, 

 aforfak, at det ofunda gråsflaget hafver mift fin 

 våtfkiga näring, och bättre gräs- art har ännu ej 

 hunnit komma fig fore j fådant måtte man e| låta 

 affkråckafig , det blifver fnart erfatt, när ängen 

 håfdas, imedlertid år det båttre , få litet och godt, 

 ån något mera fom ej ftort duger. 



Oftaft år ängs-marken af få god art, at den 

 tj tarfvar gödnings utan fedan den blifvit vatten- 

 fri och omvänd ,, lamt forfta året befådd med haf- 

 ra^ växer ledan cn myckenhet godt gräs, hälft 



om 



