ijtyO. April Maj. Jtlm §§ 



I anledning af förr omrörde New tons och 

 Hugenii, pä hydrollatiika grundiatfer hg ftSd- 

 jände bevis, kunde ingen foreftålla lig annat , ån 

 at nian (kulle finna de Norra graderna något ftor- 

 rc ån de Sodre , och tycktes det nu mera endaft 

 komma an på. at. få veta, uti hvad proportion 

 graderna ifrån JEquatoren til Polerna växa , och i 

 följe deraf, huru mycket Jordens axel år kårtare 

 ån ' iEquatorcns diameter , hvilket var det enda, 

 hvad denna frågan angick, hvarom Ca.rtesii och 

 Newtons anhängare icke voro enfe. Men ut* 

 ilaget af mätningarna föll emot allas formodan. 

 De Norre gradernc emellan Paris och Dunker* 

 que funnos innehålla hvardera allenaft f öpöo fam- 

 nar, hvaremot de Sodre emellan Paris och Col- 

 lioure utgjorde hvardéra yjo§>j: och fåledes vo- 

 ro de Sodre grader ftorre an de Nordligare., då 

 man likväl väntat finna dem mindre : och i llallct 

 for en platt Sphxroid, fom Jorden troddes böra 

 likna, blef hon förvandlad til en få anfenligen af- 

 lång Sphxroid, at des axel blef längre än dia- 

 metern af ftörfta fvångnings - cirkelen. . Pic ards 

 mätning blef dock få vida bellyrkt, at då hela 

 längden emellan Dunkerque och Collioure uträk- 

 nades odcldt,belupo lig fjoöi famnar på hvar grad 

 ofver hufvudet,, livilket var allenaft en famn mer 

 ån Pic ards mätning hade gifvit {b). Således 

 tycktes man hafva vunnit någorlunda vifshet om 

 cn grads medelmåttiga ftorlck i Frankrike, men 

 om Jordens fkapnad råkade de Lärde i ftorre o* 

 vifshet, ån någonfin tilförene. 



Newton var oryggelig i fit påftående, at 

 Jorden måfte vara plattare under Polerna ån vid 



F 3 iEqua- 



(6) La Grandcur & la Figurc de la Terre, par M. Cdsfwt, 

 Partic II, Chap. IV % 



