1750., April. Maj. Jun. 09 



förrättade detta utgalrandet hela Sommaren ofver 

 fmåningom, och i å fort desfe kreatur det kunde 

 fortära 5 hvarigenom mycket annat for dem be- 

 fpardes, och grifarnehade en mer ån vanlig trefnad. 



Vid detta Bohvetet erindras det jag tilforene 

 vid det Finlka Bohvetets Hiftorie omnämnt , nåm- 

 ligen at få fnart det innom Ikalen fått något ehu- 

 ru ringa åmne til kärna, och ehuru gröna fron få- 

 ledes ånnu kunna vara^ få åro de dock emot all 

 annan fåds vana, fom ej kan gro med mindre defs 

 fro eller kärna fått fullkomna deras tilvåxt och 

 mognad , Ikickelige at kunna fås * h vadan ock, 

 oagtadt de hårdafte Sommar- fro ller, om de ej an- 

 nars komma defs tidigare , arten ej gerna kan gå 

 ut -, emedan de llodalte åfven froilbrände fronder- 

 af kunna tjena til utf äde. 



Detta Bohvetehar fina fiender, fom 1748, in- 

 nan jag om dem fick kunlkap, gjorde mig dråpe- 

 lig Ikada, jag menar Skogs-dufvor och Bofinkar. 

 De förra åto mycket, men förtrampade långt me- 

 ra : de fenare åter fkonte hvarken de mogna eller 

 omogna fron , utan knåpte uj> de torra fkalen , 

 fom de plåga gora med hampfro, och utur de grö- 

 na kryllade ut den ånnu mjolkagtiga halfvuxna 

 kärnan, Skockar af dem hade famlats få Hora, 

 at når de flogo up af åkren , dånet nåftan liknade 

 ålkedunder. Det var fvårt at af hålla desfa obud- 

 na gäller, emedan alla arter af fkråmfel, fom jag 

 freftade, blefvo de fnart vane och tamde vid. 



Som detta Bohvete ej låtteligen fmålar af 

 fljelken, och defs fron, fom fagdt blifvit, ej for- 

 derfvas af fro 11 ; få må man ej förhålla lig med 



H 4 fkor- 



