1750- April. Maj. Jun. 139 



förundran mårka den ftora Skaparens vifa inrättning* 

 åfvenivåxternes rike : i det,atfamma eller enahan-* 

 da delar at en ruttnad växt, och kanfkelika tilred- 

 de åmnen ur de två andra naturens riken, kunna 

 gå in i en ny våxt och fatta defs kropp tilfamman, 

 famtat fådantlker i en ouphorlig ordning , få långe 

 hårtil horande åmnen få behålla fitegenteliga flack 

 och lynne. Men nu åro flika åmnen måftedels eld- 

 f ångaa, derfore år lätt til tanka, at de genom eld må- 

 fle våldfamt andras til et helt annat fkick ån de haft 

 förut, och deraf dels fldngras från deras famhålle 

 och dels göras obeqvåma at tilflåppa några de- 

 lar åt en växande kropp. Sådant händer af fved- 

 jande och fkogseldar , ty hettan jagar bart våxter- 

 nes och matjordens fetma, förer deras falia effentialia 

 och volatiliawp i luften, tillika méd röken, och för- 

 ändrar deras mjuka jord til et hårdt eller gtasar- 

 tigtvåfende, fom kallas afka, hvilken innehåller 

 et Sal alkali fixunr^ fom år af en få hettande och 

 lofande art, at det tvingar marken til den ytterfta 

 utgiften af fin fruktbarhet, hvilken dock återvän- 

 der inom kårttid, få framt icke et långvarigt rågn 

 någo rlunda erf åtter forluften, efter fom vatnet jäm- 

 väl har i fig många delar fom tjena til våxternes 

 lammanf åttning * men detta kan icke enfamt for- 

 flå, om ej några flera åmnen legat få djupt ned i 

 jorden, at de, j*enom mer lycka ån könft, fluppit 

 eldens ftorftavaldfamhet. Af denna fiftahåndelfen 

 har mången blifvit bedragen til attro, det fvedjan- 

 de, åtminftone fomligftådes, vore nyttigt, i ty 

 man blifvit varfe, at betet derigenom tagit fig, 

 och at fkogen ftundom kommit til fådan återvåxt, 

 at han efter 20 eller flera års förlopp , kunnat nyt- 

 jas til et nyttfvedjandé. Jag har och f jelf fedt en 

 fkogsmark i Småland, fom efter en gammal trovår- 



