i6% l~7fO* Julius Aug. Sept. 



Ikote cndaft håmte alt livad vi behofve til lifs up- j 

 pehålle, läkedomar , kläder, hus och andra oum- 

 bärliga nodtorfter 5 fordrar icke allenaft en art af j 

 tackfamhet , at vi bore kanna denna gifmilda Mo- 

 dren, utan fjelfva noden bjuder jämväl, och for- 

 figtigheten råder, ät vi fkole göra ofs i möjeliga- 

 fte måtto underrättade , om alla forefallande tings j 

 art och befkaffenhet, på det vi ibland dem mage | 

 vara i ftånd at utfoka de ämnen, fom åro ofs nytti- ] 

 ge 5 Ikaffa ofs deraf tilråckeligt forråd , och förftå 

 at taga af dem alla de fordelar de forma gifva. 



De höga tankar vi borehyfa om Skaparens vis- 

 het, forbinda ofs at tro, det ingen ften-eller jord-art 

 år få foraktelig, ingen växt fa ringa, intet kråk få 

 oanfenligt, fom icke tjänar til fin beltåmda nytta, 

 både i naturens allmänna och vår enfkylta hushåll- 

 ning. Visfte månnifkorna at rått använda dem alla, 

 då vore Hushålls -konlten kommen til lin högd, och 

 grunden lagd til timelig lyckfalighet, få Hor den 

 kunde falla på dödeliga, alienalt de fjelfve ville 

 göra fig deraf delaktige. Ty vi måge vara forvif- 

 fade , at Gud i Naturen nedlagt tilråckeliga bo- 

 temedel for alla vår kröps behof och brifter. Men 

 på et få yidftråckt falt, hafva de, for fin ef- 

 terlåtenhet i naturens underfökande , ånnu ej hun- 

 nit långt. Emedan vi dock are (kyldige at ftråf- 

 va efter detta ändamål, och ingen annan utväg 

 gifves , at förvårfva kundfkap om de naturliga å* 

 mnens råtta bruk och nytta, ån at igenom idkeli- 

 ga ron och förfök utforfka deras art och lynne; 

 få {könjes håraf nogfamt , at Natural Hiftorien, 

 hvars goromål fådantår, aldrig nog kan påyrkas 

 och befordras. Hon fysfelfåtter fedan de ofriga 

 vetenfkaper , och gifver deras idkare tilfållen och 



an- 



