%få 1750. Julius Aug. Sept. 



der f år en anfenlig hogd ofver det yttre hafs-bry- 

 net , hvareft vatnet har haft fritt afiopp. De frnå 

 funden emellan Lofodens oar åro alt for trånga at 

 fiåppa fram all fjons flod utur Våft- fjorden in i 

 Nord-fion. Det fåledes updåmda vatnet måfte 

 nödvändigt falla utfore , eller ftrorna åt den kan- 

 ten, hvareft vatnet åger mindre hogd. Det for- 

 fta och ilorfta utlopp af någorlunda vidd, fom det 

 finner vid återfallandet , är fundet emellan Lofod- 

 udden och Våron, hvarigenom , och b e fy nne di- 

 gen förbi Molken , det tränger fig fram med myc- 

 ken häftighet til Nord-fjon och ftora Ocean. 

 Håraf fes då orfaken , hvarfore ftromen icke alle- 

 naft faller utur Veft-fj orden, förbi Lofod-udden 

 och Mofken , åt Roft , utan måfte jåmvål vara ftri- 

 daft vidMofken, fom år updåmmningen nårmaft, 

 men blifva fvagare , ju närmare han kommer til 

 Roft} emedan vatnet då har hunnit breda fig me- 

 ra ut. Så fer man ock håraf, hvarfore ftromen 

 går emot hafvets flod* ty då vatnet, fom föres af 

 floden ifrån Söder til Norr, möter landet for fig, 

 och ej flipper fram hvarken i Norr eller på fidor- 

 ma iÖfter och Våfter, rufar det emot floden tilba- 

 ka til Söder. 



$. 12. 



t början af floden, hindrar hafs- vatnet ej Ma- 

 fke-ftromen, at löpa nåftan rått fram emot floden 

 til Söder } men når hafvet har til hälften flödat, 

 får hafvets flod ftofre magt, at fatta fig emot Mo- 

 fke- ftromen, få at dennes ytter fte anda måfte gif- 

 va vika åt någondera fidan: hvilket, fom det ej 

 kan fke åt ofter , af orfak at fafta landet år på den 

 fidan, få måfte det fke åt Våfter 5 der ock vatnet 



år 



