1750. Julius Aug. Sept, uj» 



Om Höften, fammaår, dä vare humle -gär- 

 dar voro uprefne, låt jag tjenftefollcet afplacka 

 humlan och bladen af tågorne , tog af dem en 

 myckenhet, fom kunde ungefärligen fvara emot 

 tvånne rökar lin, af hvilka tvånne rökar Bönder- 

 na i Jerlso, Ljusdahl och Ferila Socknar, fåfom 

 de balte Lin-Socknar i Helfingland, kunna få et 

 pund rent fkåktadt lin, om det år af någorlunda 

 långd. Desfa humle-tågor lade jag, i ftållet at 

 rota dem i vatnet, på et fåhr-hus-tak, i ordning 

 utfore, famt ofvan uppå tågorne ftåekar, fom 

 Ikulle hålla dem qvar, at de ej af vädret måt- 

 te bårtforas. Når desfe nu legat ofver vinteren* 

 tils utiMartii månad, 1744, tog jag dem derifrån* 

 och fatte dem fedan uti Badftufvan. Någon tid 

 dereftei-, då jag fant at de voro val tårkade, låt 

 jag en piga, fedan de långa tågorna voro utifmåi> 

 re delar affkurne, til vid pals tvånne alnar hvar 

 ftump, fkåkta dem med fin lin-fkåkta, på fam- 

 ma fått fom Hålfingen fit lin. Af förenämnde 

 myckenhet humble-tågor, fick jag nåftan et helt 

 pund, mjukt fint och hvittbaft. 



Med et fådant forfok, hvilket alt hit tils 

 få val tagit lag, for jag ån vidare fort, och låt 

 håkla denna quantitet af humle-tåg-baft, ty at 

 klyftadt , var fåfängt, i anfeende der til, at 

 inga agn funnos uti det famma: fedan låt jag fpin- 

 nat til garn- och våfvat, af hvilket, jåmte blanen 

 fom togos til inftag, jag bekom fex alnar vackert 

 lårft* Hvad jag altfå ifrån Jemteland hort, och 

 nåftan hit intils icke velat tro, fant jag vara 

 fantj men mårkte dervid, at 



1. Enar man roter desfa tågor i vatnet , behofva 

 de en ganlka lång tid, innan de komma til den 

 O 4 rota 



