%%o 1750^ Julius. Aug. Scpt. 



Man år gemenligen af den tankan , at man 

 fkulle träffa defs ftarkare vinter och få båttre åk- 

 fore ju längre Norr ut man fkulle komma om hö- 

 ften i och kunde jag ej forellålla mig , at flådforet, 

 fom aldrig felar i Torne midt uti Novembris-må- 

 nad, fkulle tryta den årstiden hela 3 grader, eller 

 mer ån 30 milNorr omTorne, midt emellan fjällen * 

 men jag befant mig emot min förmodan bedra- 

 gen deruti. 



Lapparne och Nybyggarne i Sådankylå fade 

 mig val for afrefan därifrån, at det alla vintrar år 

 mindre fno på Norra fidan om Landt-ryggen, ån på 

 den Södra, och at, når det år litet ino på Södra 

 fidan, marken då år måft bar på den Norra, famt at 

 det gemenligen altid blifver fenare vinterfore pa 

 Norra fidan (jämväl ock fenare Sommar) ån på den 

 Södra, med mera, fom tyktes vara emot natu- 

 ren, och let naftan otroligt i begyrinelfen* men 

 jag befant det alt fedan fannare,ån jag hade onfkat. 



Så fnart jag kom ofver Landt-ryggen , hvil- 

 ken på långt når ej år dar få hog, fom vid Torne- 

 tråfk-fidan, eller emellan Velterbotten och Nori- 

 ge, det afvågningarne med Barometrar, hvilka 

 framdeles {kola meddelas , nogfamt vifle, fantjag 

 på Norra fidan om Landt-ryggen en helt annan 

 luftens befkaffenhet* Marken var ej mindre förän- 

 drad : ingen fno , oftadiga ifar : de måila bäckar 

 ofrusne, och om någon liten fjo ånteligen var til- 

 frufen , få var den fno-los och fkinande fom 

 cn fpegeL 



Efter några dagars (om jag fa får kalla det 

 lilla ljufet jag hadé af fkymningen middags-tid) 



rela 



