1750. Odtober Nov. Dec* 24? 



utan en närmare ftjerna Ikulle nu betacka den af- 

 lågfnare, nu fkrida henne til höger, nu åter til vån- 

 fter, ftundom gå fram och ftundomtilbaka. Deras 

 inbördes belägenhet, faft den i Hg fjelf altid vore 

 oförändrad, Ikulle dock allenaft vid lika års tider fy - 

 nas enahanda. 



Defla och flera dylika förändringar på himme- 

 len, fom tycktes vara en oundvikelig; påfolgd af 

 Jordens gång omkring Solen , hafva fått namn af 

 ftjernornas ärliga P ar allaxis ^ til åtlkilnad ifrån der* 

 dageliga , om hvilken hår ej år rum at tala. Oche- 

 medan den årliga parallaxis år mycket omtviftad , 

 famt gifver ftjern-vetenlkapen et ganfkaftortljus, 

 om den til fullo kan uptåckas^ håller jag for nö- 

 digt, at med en allom bekant liknelfe föka gifvä 

 hvar och en någorlunda begrep om defs befkaffen- 

 het. 



Hvilken år, fom icke under fjo-refor ofta roat 

 fig med at ålkåda, huru (kogar och andre kroppar 

 pa faft a landet tyckas vara i full rorelfe, om hvar 

 andra? Denne arla mycket ftorre, ju närmare man 

 år landet, och ju häftigare ens egen rorelfe arg 

 långs vid ftranden. Ville man taga fig fore, at ga 

 omkring et hvarf uti en någorlunda ftor cirkel , 

 midt på fjon, och tillika nöga gifva aktning på et 

 tråd vid någondera ftranden, fom ftode uti en linia 

 med något annat längre bart varande fy ne- märke* 

 fkulle man med nöje blifva varfe, at under det 

 man fjelf ginge omkring et hvarf uti fin cirkel, 

 tycktes trädet hafva gjort et hvarf påémfe fidor 

 om märket. Ju ftorre cirkelen, uti hvilken man 

 fjelf ginge, vore emot trådets afftånd, defto mårk« 

 ligare (kulle ock trådets rorelfe fynas. Hade man 

 da til hands et Inftrument, hvarmed vinkelens 



itor- 



