246 1750. Odobcr Nov* Dec. 



afftånd ej vore oåndeligt. Men ingen hade ånnu 

 funnit minfta fporr til någon parallaxis hos dem, 

 derfore floto de , at Jorden hade ingen rorelfe , u- 

 tanat planeternas krum-gångar, hvilka Coper- 

 nicus velat tilfkrifva deras parallaxis , härrörde af 

 helt andra orfaker(£). I fjelfva verket hade man 

 ock långt tilforene updiktat andra forflags menin- 

 gar om flytt- ftjernornas gån^, hvilke, ehuru ful- 

 le med orimligheter, och anda otilråckelige at i al- 

 la mål förklara deras rorelfer, dock blefvo antag- 

 ne for giltige , endaft for at bibehålla jorden vid 

 hvila : en förmon fom månnifkornas egen tröghet 

 kommer dem at anfe for få ftor. Kan ock hånda , 

 at egen-kår leken foreftålde dem fåfom den ftorfta 

 af alla orimligheter, at någon af de himmelfke 

 kropparna fkulle fy nas mera gynnad ån jorden, 

 vårt egit hemvift. 



At utreda fig ifrån detta fv åra inkaft, var for 

 Copernicanerne ingen annan utvåg, ån fvara, 

 at ftjernorna val torde hafva någon parallaxis : 

 men at den for deras hifkeliga hogd och afftand 

 fkul, vore få liten, at den icke kunde märkas. I 

 fanning voro ock de verktyg Aftronomi den ti- 

 den brukade, få grofve och ofullkomlige, at pa- 

 rallaxis verkeligen kunnat vara några minuter, u- 

 tan at någon anda kunnat blifva den varfe. Men 

 ftjernornas hogd blef likafullt alt for ftor, til at 

 blifva änfedd for trolig af dem, fom voro intagne 

 af andra meningar. Uti PTOLEMBifka fyftemen, 

 fom få tagit ofverhanden och ågt vitsord mer ån 

 i tufende ar, at han nåftan forquaft åminnelfen af 



den 



(b) Riccioli Almageftum Novum, Tom. II;s, pag. 452. och 

 de följande. 



