I7S°- O&ob. Nov. Dec* 



Om denna fatfen var jag, fom fades, icke tvif- 

 velaktig,utan trodde et bevis, fom Herr Wolfp 

 forcr an uti irfta delen af fina ELem. Mathefeos. 

 Men då en vifs Lård Mathematicus fick tilfålie at 

 derofver yttra fig for mig, fant jag hans mening 

 vara den, at råtta grunden til faken icke inriehol- 

 les uti et fådant bevis, fom Herr Wolff bru- 

 kat, emedan det fker per inäuäionem , och fåle- 

 des icke kan galla når exponenten år et bråk, då 

 all induftion uphörer. Då fant jagforft, hvad 

 jag i detta målet behofde, och tyckte detta vara et 

 värdigt åmrte, hvaruti jag borde oka både min 

 kunfkap och färdighet. Efter någon tids förlopp 

 råkade jag på et fådant bevis, fom jag nu har 

 den åran, at lemna til KongL Vetenftaps Acade- 

 miens fkårfkådande. Och på det jag icke må up- 

 fylla rumet med bevis på fådana iatfer, fom fin- 

 nas hos åtfkilliga Auftorer och nu åro mig nödige, 

 vil jag allenatt anföra fatferne i form af Lemma» 

 ter, menobevilie: 



Lemma 



§. i. Forfta termen uti en seqvation, fom år 

 fammanfatt af enkla sequationer til antalet n 9 och 

 hvars rötter åro antingen alla jakade eller alla ne- 

 kade , innefattar digniteten n til den quantiteten, 

 i affeende påhvilken se quationen ordineras, och fom 

 gemenligen år den obekanta. Den andra termen 

 innefattar famma quantitet uphogd til digniteten 

 i . Den tredje termen innefattar famma quan-> 

 titet uphogd til digniteten n — z och få vidare, få 

 at om den obekanta quantiteten kallas x och de 

 ånnu oomtalte cöefficienterne til termerne källas 



B y C, Z), £, &c. få termerne denna ordging j£x* 



