175Q- O&ob. No v. Dzz. 283 



curen, utan ock gora fitt ytterfta der til, koftc 

 hvad det kofta ville. 



Derpå gaf jag honom en ock annan underråt- 

 telfe, huru han (kulle gå til verka, at ej blifya 

 ford bak om ljufet af dem. Såfom at, emedan der 

 voro flera Vilda quinnor, fom voro måftarinnor i 

 denna fjukans botande, han då ville f årlkildt for- 

 må hvar och en af dem, at vifa honom de orter 

 de brukade, utan at någon (kulle veta, at han der- 

 om frågat andra: at han ej (kulle vara nogd medat 

 få fe et blad eller en rot af orten, utan ofvertala 

 dem at vifa fig hela orten, med mera. 



Jag vil nu ej vidlyftigt utföra, hvad modaoch 

 koftnad denne Herren använde , at få dem alla at 

 liptåcka hemligheten for honom, famt hvad beve- 

 kande (kål han brukade. Men flutet var det,at tre 

 ViHkor vifade honom famma och famma orter, 

 famt gjorde helt lika beråttelfer om curens anfbäl- 

 lande. Utom dem var ock en Vilde, fom åfvenvar 

 namnkunnig fore, at hafya gjort dråpeliga curer 

 i denna fjuka* hvilken ock upvifte rötter af fam- 

 ma ort, och fade at man gemenligen brukar dem : 

 men lade der til, at han håldre betjente fig af en 

 annan rot , hvars kraft han lårt kanna och nyttja 

 af fin Fader- fader. 



Nu vil jag fåga, hvilka orterna voro. 



Hår finnas i Norra America fem fårfkilde flag 

 •af Lobelia^ af hvilka den fornåmfta orten man bru- 

 kar emot denna fjuka, år en. 



Mitt fått, at refa genom fkogar och obanade 

 vågar, tillåter mig ej atféra många Botam(ka böc- 

 ker 



