175°- Oélob. Nov,-Dec* 297 



En liten gåfle, fom åtit af defla rötter, då de 

 nyligen voro hämtade af hans Fader, berättas ock 

 blifvit angrepen af fvåra anftoter , men åndteligen 

 efter ymnigt drucken fot mjölk och upkailning 

 kommit til helfan igen. 



A t Sium dqu. Ikulle vara giftigt for Få-bofka- 

 pen, har tilforene icke varit allmänt bekant, men 

 val har man det vetat om Cicuta Aqu. (fe Lim. 

 FL Lapp, 103. FL Svec.z$9. It er W. Goth. - - ) 

 få at mången torde tro , det jag fortagit mig på 

 namnet af orterna, och hållit Språng-orten for Sium 

 Aqu. Men jag känner bagge två helt åtfkildte, 

 har ock vifat famma ort for Herr Archiatern Lin- 

 näus 3 få at ingen må tvifla om råtta orten. 



Jag nekar val icke med detta Ron, at Sium 

 aqu. kan hafva fin ftora nytta til at prseferverä 

 Fåbofkapen ifrån fmitta* men dock bor man hår 

 af låra, huru angelågit det år, at kanna Dofes, at 

 man icke tager gift for Medicine. 



Det hände vid Rotmånaden, at njgre ftyckén 

 Fåbofkap dodde utan for Upfala i Girifta, hvaraf 

 utkom et ryckte , och ingen tviflade at icke Fä- 

 bofkapen vore fmittad med den gångbare Bo- 

 fkaps-peften, hvilket dock fomlige drogo i tvif- 

 velsmal, hålft Fabofkapen icke hade något durch- 

 lopp och f jukdomen ftannade af fig f jelf, fedan 

 11 not blifvit döde. Bonderne fjelfve påflodo i 

 forftone, at kreaturen åtit någre rötter , fedan ån- 

 gen blifvit upgifven , och at de af den ftarcka tor- 

 kan kommit längre ut åt vatnet, ån de andre plå- 

 gade , och tor hända defle fade ej orått. Ty om 



Tf de 



