175Ö. O&oh No v- Dec. 315 



ofta landtmannen at bruka fin åker, fom han bor- 

 de, och dar han brukar honom aldrig få val, kom- 

 mer dock denna flygande fåden , ifrån nåfta fkif- 

 te, och gor all mödan fruktlos. 



2:0 Landhafran mognar häftigare ån korn och 

 hafra, f å at han faller i åkern. 



3:0 All jord år icke tilrågfåde tjenlig. v 



SVAR. 



Jag måfte bekänna, at i häftighet fynas deflä 

 invånningar, på många ftållen aldeles förhindra 

 landhafransutodande: men vid närmare fkårfkådan- 

 de, åro de låtteligen undanrogde. Atminftone haf- 

 ver nyttan få vida ofvervigten , at hvar och en , 

 med vett och tolamod, bor ofvervinna alt, om 

 man ån icke vil gora rakning på nöjet, fom hos 

 adla finnen verkeligen år ftorre, då de ofvervunnit 

 något, fom ågt fvårigheter i följe, ån f ådant fom 

 utan omtanka och befvår kan hjelpas: Hvad * 



1 :a Invändningen angår, få gor den icke i och 

 for fi g f jelf någon oofvervinnelig fvårighet, utan 

 i hånfeende til vifia omftåndigheter, eller åtskilli- 

 ga 1 byalag gångbara lafter, fåfom egenfinnighet, 

 olamja, afundf juka, med flera, fom uträtta, at 

 når den ena vil tram, vil den andra tilbaka, då den 

 ene fkår garna odugelig f åd, allenaft han kan hin- 

 dra en trefven och förnuftig granne, at bårga ftrid 

 fåd. Men at f ådant alt igenom de förftåndigas ef- 

 terdomen, kårliga famråd, alfvarfamma by-ordnin- 

 gar, drift och handråkning hos vederbörande äm- 

 betsmåii och Kronobetjenter, når de af den för- 

 nuftiga landtmannen anlitade varda , låtteligen kan 

 hjelpas, år ej obegripeligt. Igenom fådana medel 

 ftår lått at vinna, det alla bya-mån taga et vift 



falt 



