175°- Qctob. Nov. Dea- 317 



1:0 Skjuter man fkuldenpå Ijelfva jordmonen^ 

 hvilket år et inkaft af mindre varde* ty vare hvad 

 jordman det vil,fom blifver tilborligen anfad, och 

 iådder i den råtta tiden, fom åkerns art fordrar, få 

 bår han fåkert råg framfor all annan fäd, ja fkulle 

 ån åkern vara af den aldrafamfta jordart. Hår oro 

 år jag få mycket mer ofvertygad, fom jag vid mit 

 boftälle åger all flags jordmon, och brukar den fe* 

 den fom hår å orten tilforene allmånt varit förkä* 

 ilad, nämligen at byta om fådesflagen, f å at den 

 åker fom tilforena burit råg, fås fedan med korn, 

 eller annan fåd, hvarmed jag funnit min goda ut* 

 komft, och det få ogonfkenligen , at mina grannar 

 vedertagit famma led, och åro nu dermed rått få 

 nogde fom jag. Låt ock vara, atman i en del åker, 

 fkulle juli icke få åttonde, eller tionde kornet, f$ 

 år det ju båttre at et eller aniaat år, fe rågen något 

 mindre frodig, ån all lin lifstid ftå i miftning for 

 iandhafrens ikuL 



2:0 Tilatbeftyrka förra inkaftet om råglånin- 



f en, plågar man ock anföra, at der gårdesgår* 

 ar finnas kan man icke få råg, ty de fnodrifvor, 

 fom ftanna om vintern vid gårdesgårdarna dråö- 

 kä bart fåden om våren. Hårtil fvares: man må- 

 Ite vidgå, det fåden vid gårdesgårdarna ofta blif- 

 Vit och kan blifva fkadads men få hafver ock ef- 

 tertankan med forfoken, gifvit goda hushållare 

 på flåttén, kraftig bot derfore. Skulle flåttboerna 

 hår på orten icke få råg-få for gårdesgårdarna fkul ? 

 f å blefve ock ganfka få åkrar rågiadde, der man 

 fållan kan hafva en åker, fom icke på någondera 

 fidan ftoter intil en gjårdesgård; men nu får niaii 

 driftigt derpå låft , och när man marker vårtiden 

 ät en ftor fnodrifva hotar blifva långe liggande, ka- 



