175^3, Jan^ Febi% Maru 



Det har ock altid tråiFat in, atkreaturet^hvars 

 fena blifvit fårad, bränd, ftiicken, hvilat ftilla, 

 och icke vift något teken til frnårta, famt utan 

 Tvårighet kunnat gå, når det fluppit loft,oaktadt 

 alienaft en liten del af fenan lemnades hel. Jag 

 har fedt en hund gå på tvä fötter, hvilkens fena, , 

 fom har namn af Achilles, varit igcnomftucken : 

 en killing gick utanmoda,på hvilken bagge Achil- 

 lis fenor vore til hälften affkurne. På en annan' 

 hund lemnade jag alienaft den kott-fpiran hel, fom 

 kallas folearis , och affkar gaftrocnemiorum ienor, 

 fä at de drogo fig tilfamman uti knylar^ men jag 

 blef icke varfe något åkommande fvärt tilfälle 

 (fymp torna) få långe den holts innefluten. 



Senors fkador åro genom naturens tilhjelp al- 

 lena lått botade, utan något elakt tilfålle och 

 utan allkonft, få at ingen må förundra fig of- 

 ver det, fom G, de la Faye (p) berättar, at 

 lemmen icke blef orörlig, då bicipitis fena var 

 affkuren: ei eller bor någon tadla Joh. Veslingii 

 (q) och fleras driftighet, fom råda at fammanfy 

 iondrade fenor,hvilket ock BiENAisE(r) har vågat 

 at verkftålla, fedan han förut gjort forfok på en 

 hund. 



Når jag at mina forfok *fant , at fenor årokån- 

 flolofe , få var det icke fvårt for mig at finna or- 

 faken dertil , fom beftår deruti, at kottfpiror aga 

 nerver, men fenor inga. Hieronymus Fabri- 

 cius(s) har redan i fin tid lagt, at han icke kun- 

 nat 



(p) L,c, p. 68l*not, a. (q) Epift. pofth, a Bartholino ed. 

 n. XV, (r) Oper. de Chirurg, C. 32. («) Dc Fabrica Mu- 



