4Ö 1753- Jan. Febn Mart. 



lut 5 men jag har dårnied icke kunnat raturcrakal- 

 ken^ ehuru han. likväl derigenom vunnit få myc- 

 ket af Gips-egenfkaperne, at han blir fnart mor-* 

 brand, hårdnar efter hand och tyckes icke blifva 

 af vatten åter uploft^få vida det icke fker med tiden» 

 Med lut af de andra tvånne Vitriols-arterne, har 

 det icke velat lyckas ^ utom det at hvita fårgert 

 fak nas. 



Icke eller har jag kunnat uträtta det famm^ 

 med tilfatt fvafvel^ fom blifvit afbrändt^ utan har 

 kalken fatt ilark lukt af Hcpar Sulphurisoch fallit 

 i pulveräktigt lynne 5 då den med vatten blifvit 

 blandad. 



Om man foftar forenåmde af Vitrioi-fyraöch 

 kalk tilrcdde Gips-lika åmne aldrig få ftarkt, utan 

 någon tilfatSjkan Vitriol-fyran icke derifrån få for* 

 drifvas, at det ofriga gafer med accidis^ likalom det 

 ej eller låter fig gora med naturlig Gips ^ dock 

 har jag inhämtat, at den v:idtber6mde Chymiftcii 

 Herr i^rofeffor Pott i Berlin^ har med Alkahfka 

 falter igenom digeftion och uprepad Deftillatiort 

 kunnat fordrifva fyran ifr.ån den förra > men icke 

 frän den fenare:hvarfore han icke velat for vifstut* 

 gifva, at en naturlig Gips vore af lika famman* 

 lattning* Jag har äter forfokt at uträtta det med 

 Phlögifton hos en naturlig Gips trän Mont-martre 

 vid PariS) och derforc i llark eld bränt honom dch 

 med kol-ftybbe och dels med fot* Det förra for- 

 ioket gjorde Gipfens färg mork och märktes lukt 

 af fva^el i början^ och fedan af Hcpare Sulphu-* 

 ris, hvilken fen^re ännu ilarkare rogdes^ dä efter 

 Utlakning fked-vatten derpå fio||s , hvarafupkoni 

 en ftark gäsning. Med fotet ater gick Gipfen 1 

 «u fva:rtal^tig flagg-malTa fota til en del icke var 



. •" ^ . vitri-* 



