S4 1753/ Jan, Febr. Mart 



men dä han år mycket hungrig, och ej nyligen 

 fatt mat, år han ganfka arg och farlig. Öm någon 

 dä kommer aldrig fä litet når honom, ir haa ftrax 

 fårdig at gora flvada, Ej eller år han ftort båttre 

 i rågnaktigt våder. Villarae fåja, at han fål- 

 lan piter i JuUi månad- 

 Når han {kal hugga någon, drar han fig förut 

 altid i ring. Når han år utftråkt och ej ligger i 

 ring, kan han ingQn fkäda gora eller hugga: en 

 kände då, fä långe han fä ligger, fåkert fätta fo- 

 ten bredevid hufvudet på honom , och han fkulle 

 åndä ej gora fkada ^ men fä år dock icke rådligt 

 vara for di'iftig , faft han ligger utftråkt til hela ifin 

 fengd ^ ty få ovig han år at krypa, få behändig år 

 han, at käfta fig i ring, och fedan håfVa fig ut at 

 hugga. 



Af alla ormar i Norra America kan han vid 

 huggningen käfta fig långft ut 5 dock ej längre, ån 

 nägot ofver kålften af fin kropps långd: vid de% 

 han käftar fig ut at hugga, ftoder han fig päbak-t 

 delen af kroppen. 



Vid hupgningenår han gemenligen få flu^, at 

 haiii altid foker, at hugget må drabba pä månni* 

 fkan, fåat om man går med en ftake i handen och 

 känner for fig, lemnarhan ftaken , och mättar altid 

 efter foten eller benet. Han käftar fig ej gåmaut 

 at hugga, om han ej tror fig kunna racka til det 

 han mättar efter. 



Jag har förut nåmnt, at ibland dor den, nåftan på 

 minuten, fom blifvit huggen af denna orm^ ibland 

 Icfver den längre tid derefter 3 ibland kommer den 

 fig fore, dä tjenlige läkedomar i tid blifvit bruka- 

 de 



