1753- Jan. Fcbn Mart n 



deraf 5 och blef hdad : men följande aret, vid den 

 tiden han blifvit huggen, blef han äter fjuk, 

 dä hans husbonde äter igen märte gifva honom en 

 fådan deco^t. En ti^ derefter biqf iamma hun4 

 änyo biten, och likaledes v^tå('xm\y\^d€co£l ctmradi 

 men nåfta aret derpä, vid den tiden han bUfvit bi^ 

 ten, aftadlcpmnvo qvarlemningarna af forgiftet fl 

 mycket, at hunden blef bäde fjuk, yr och tokigji 

 %l han mäfte {kjutas ihjäl. 



Det bcrättes,3t om flere perfoner rida i r^d p5 

 cn väg , och denna orm dä ligger tätt vid vågen 

 år han gcmenligen ftilla, fä länge de rida fram,til 

 defs den fifta häften kommer, fom han dä förft 

 huggerXikalcdes om flerc gä pä cnfnial väg, kun* 

 na alla de, fom gå förut , ofta ftiga midt ofverho-. 

 nom, och han ror fig eji men den flita hugger han 

 efter, 



Det foregifves, at om man låter en Skaller-» 

 orm bita i en tårik Hickery käpp , fä far man fe huru 

 forgiftet helt häftigt kommer fom en gron faft up 

 for käppen i vändes käppen om, ftannar det oclv 

 rinner ej nedåt. 



Jagh^r nu berättadt, hvad verkan detta for^ 

 gift har pä männifkor. Kreatur, fåfomkor, hå-« 

 Itar&c, hvilka blifva bitne af honom, do ofta pa 

 Jftället, der ormen fatt hugga dem. Hundar ft| 

 dock ibland längre emot, ocli blifva ofta bättre ^ 

 man harfett de hundar, foni f gånger i deras lifs- 

 tid blifvit bitne, och ändå gått alla gånger väl 

 igenom, faft de varit obefkrifveligen fjuke och 

 grufveligcn fvällda j men fä har man ock exempel 



å hundar, fom näftan i famma minut, fom de 



lifvit huggnc , iallit döde neder- 



