1753- Jan, Febn Mart. 



gång fatt fe en af de Americanfta Hararna kom- 

 hiit löpande helt fört,tvårt ofver vågen , menet li- 

 tet Itycke dcrifrän ftannat och fallit omkull^ fa- 

 iom han varit yr i hufvudet* I det fammä hafver 

 honblifvit varfeenSkaller-ormjfom folgde tått ef- 

 ter Haren, men huru det fedan gick , gafhonfig 

 cj tid at efterfc. 



Man fer, at når Katten gar u t på jagt efter fma- 

 fbgeljfa flyga foglarne omkring honom pä långt håll 

 med et visll läte. Har fogeln fnho der i negden^ 

 fä gorhan defto ftorreljud, och flyger fä mycket 

 hårmare. Katten går fin gilla gång, fåfom det 

 honom intet rörde: fogeln blifver dello driftigare, 

 börjar på flyga honom alt närmare och närmare, 

 til defs fogeln pä ilutet konvmer i hans häll eller 

 ock flyger til, at hugga honom i i7ggen^ dä fer 

 han fit ram , och griper honom. Somlige fma 

 foglar uti America, fom åro ej rådde, eller fom 

 hafva fit bo i negden vid någofi våg, gora ofta det 

 lamma åt folk, och flyga.näftan midtifynen pade 

 förbigående. Säfom Sparfvar förfölja Höken, få 

 Ikrika fmå foglar på deras fiende , och om fienden 

 ar ftilla, fa blifva de defto djerfvirej det famma, tor 

 hånda, ucer med Skaller-ormens forkjufning. Eller 

 månde komma honom for når af forundran? ty 

 hans ögon glänfii och brinna fåfom eld, då han år 

 arg, och då han lags fork jufa. EUer^ emedan han 

 luktar ^Anfka illa, fom forr år omtalt , mån, i fall 

 han forkjufar djur, det flcer genom elak och gif- 

 tig ftank fom går ifrån honom, at djuren blifvit 

 betagne och yre ? Eller mån hvardera af foregåen- 

 de^Äagevis upfatte orfaker bidraga något hårtil? 



Af 



