1753- I^"- Febr. Marr, 



Jfag har trågat Hr* Bartram och Dr. Col* 

 tvä vittre och i Naturkunnigheten forfarne 

 inan , af hvilka den ene år fodd och lefvat hela fin 

 lifstid i America, den andre villats der beftåndigt 

 30 är. Jag har ock underrättat mig af mänga an- 

 dra^ huru Skaller-ormen bår fig ät, når han 

 blir lefvande fången oCh flitti nägon ftor bur, 

 kiftä^ hus eller annat tjenligt ftålle, der han kan 

 vara los 5 och om han dä forkjufer de djur man 

 flåpper in til honom , men fått enhälligt fvar, at 

 få fnart ormen märker fig vara fangen, kan han 

 aldrig mera formäs at äta något, utan forfmär all 

 mat, och fvälter fig til döds ^ dock kan hanfålun- 

 da lefva utan mat et hälft års tid. Om man under 

 denna tiden fläpper aldrig fä mänga fädana djur 

 til honom, lonl han annars plägar äta , fä njuter 

 han dock ingen af dem fig til fodo^ men det kan 

 han väl gora, at han dödar dem med fit bett,eftcr 

 han är i litrfangelfe mycket argare ån eljell. Der- 

 emothar jag läll dem, fom beropat fig pä egen for- 

 farenhet , at de flåppt fädana fmå djur in til en 

 fångad Skaller-orm, dä han forkjufat dem fä, at 

 de lupit honom i gapet och blifvit upåtnc. Jag 

 har fjelf ej haft tilfälleat gora detta forfoket. 



Somlige berätta, at denne orm ej fkal förgif- 

 ta det han fjelf vil äta, emedan han, fbm de tro, 

 fkuUe do deraf. Jag lemnar det der hän , men det 

 vet jag, at hundar utan Ikada ätit djur, iom af 

 ormen blifvit dödade. 



Ehuru Villarne tro fig vara mäfl:are, at bota 

 Skaller- ormens ftyng när de i tid få bruka deras 

 läkemedel, fä äro dock vifla tilläilen, dä de med 

 all fin konll ei kunna befria den ifrån dodcn, fom 



af 



