86 1753- Apr. Maj. Jun. 



ras Pol eller brånn-punél ej jiift i Norr utan ge* 

 nienligen i NNW ? 



Ändteligen få kanna de Naturkunnige ej eller 

 annu andra utdunftningar , fom draga Magneten, 

 ån magnetillva och jårnaktige: hvaraf dock icke 

 följer , at inga andra gifvas i naturen. Kan bän- 

 da, at fafoni en gammal enfaldig Sjo-man, fom 

 ofta färdats i Norr-fjon, vislle berätta for mig, 

 det Compaflen, fom han fide, plågar vandra^ el- 

 ler fara vilfe af och til, når ftarka Norr-fkenåro 

 å fårdej få torde det ej eller vara aldeles utan 

 grund , hvad den famma tillade, at i fomliga ftar- 

 ka Sjo-dimbor , en dylik Compaflens vandring 

 eller oordenteliga mifsvifnig plågar forleda Styr- 

 månncrna. Det lonte viflerligen mödan, at med 

 goda Magnet-nålar gifva acktning på allehanda 

 dimbor. 



Nägre hafva foreftåldt fig, at Norr-flcen ej 

 vore annat, ån veder{ken emot luften af de i Nordr- 

 fka Hafven Hytande och at vågorna ftåndigt hit och 

 ditkaftade is-bårgen. Det år ej nog,at frägadem. 

 hvarifrån ifen fjelf tager fit Iken , når h varken 

 Sol eller Mane komma ät, at uplyfa honom. Jae 

 fåg,dcn ijanuarii innevarande är, om aftonen, 

 jag refte ifrån Hernofand tillika med D.Gissler. 

 under helt mulen himmel, et matt iken ftä lång? 

 åt hela Öfter-f jo kanten, ofver hafvet, fom ejån- 

 nuvar med is betäkt. Det liknade nog en ljus 

 dimba eller et fyagt men lågt och aldeles ftilb 

 flående Norr-fken. Jag kunde ej anfe det foi 

 annat, än et vederfken af vattnet, fom af et fak- 

 ta vader ftåndigt fqualpades. D. Gissler be- 

 rättade, at detta ej år fallfynt, utan vifar fig 

 ©fta, ju mulnare vader, defto klarare. Hår gål- 

 V lei 



