Ap^- Maj. Jun. 



ler ock ioga det inkaft, at Norr-lkenen fomliga 

 tider nåftan aldeles uphora : ty det famma fkalock 

 fkc med is-bSrgen , fbm underftundom, flera ar å 

 irad,(agas vara maft foriVundne i fjeifVa is-hafVet. 

 ILangt llorre fvärighet bafva de at utreda, hvar- 

 jtore Norr-{kenet ej ilåndigt vifar fig under mol- 

 'ncn, och i den nedre luften, hvareft de måftapar^ 

 Iticlaräro, lom kunna eniottaga Ts-fkenet| utan 

 tvärt om uppehåller fig måft fa högt uppe, at 

 luften der ej en gäng har nog ftyrka, at gifva 

 Jmärk^ligt vederflvcn af fjelfvp Solen. tJti Norr- 

 likenens myckna oordmng, finnes dock mer ord- 

 ning, ån man af fådan orfak kunde vånta. Det 

 ar ock orimligt, at et blott vederfken Ikulle for- 

 ofva någon kraft pä Magnet-oälen. 



Någre hafva med god framgång gjort forfok, 

 at med konlt åftadkomma et Norr-fken liknande 

 Phxnomenon, idet de uti et mörkt rum, infiåpt 

 cn Sol-ftrilc genom et litet häl, och lätit denfam- 

 ma fidla på et Prifma, famt derifrän på ofra bry- 

 net af et med brånvin fyldt glas, fom kallat dc 

 Ifårgade iträlarna på en hvit Tafla, hvareft då de 

 jmåfta förändringar, fom naturlige Norr^fken 

 jframte, til aikådarenas noje och forundran vifa 

 %(b). 



Det naturliga Norr-lkenet lårer dock ej up- 

 komma på dettaeller dylikt lått. Andre däremot 

 llridande fvärigheter at fortiga, fä tildraga fig 

 Norr-fken ofta djupt inne i Jordens fkugga, lamt 

 jåmvål i Nytänningar^ dit då ingen ftråle ifrån 

 någondera kan komma. 



F 4 Åt- 



(h) K. Vet, Acad, Handl» for år 1743, pag. 115, 



