rö^ 1753. Apr. Maj, Jun. 



verftrok med en fkarp v^tflva^ Bremond paen 

 gröda. Herr Oeder har fett, at kott-fpiror fatt 

 häftiga ryckningar^når de med liilt blifvit beftrod- 

 de. Uti det förra forfoket kommer det ej derpä 

 ^iijom nerven år hel och har gemenlkap med hjer- 

 mn, eller om den år aflkurenj ty uti bagge fal- 

 len drager en kottfpiro-trå bada andarna til den 

 medlerita delen och några tvår-böljor gä ofver en 

 i rorelfe forfatt mufkel. På en groda har jag med' 

 microfcopicke fett, at blodet drifvcs utur en ver- 

 kande kottfpira, utan at det likahilt behållit lit 

 naturliga lopp ; ej eller blifver en fädan muflcel 

 blek hos något kreatur. Långt for detta har jag 

 anmärkt, at Harveji ron med et grod-hjerta, 

 fom blifver blekt når det utdrifver blodet, har va- 

 rit orfak til de felaktigheter ^ fom berömde mån 

 hafva bårvid begått (p). 



Denna reteligheten år uti de flåfte kott-fpiror 

 jådan, at de af et retande draga (ig ätfkilligagån- 

 gor tilfamnian och åter flakna de , til defs de, når 

 darrandet uphorer, aldeles komma uti hvila. Det« 

 ta ymfandet uti en verkande kott-fpira befuines 

 * tydeligen uti de räta bukmuflvlarna , och fterno- 

 coftali, utan at man blifver varfe några tvärtrådar, 

 hvilka Hamberger (q) och andre utan all nöd- 

 vändighet antagit uti bjertat j ty uti de nu nåm- 

 da kott-fpiror äro alla trådarna rata och ligga bre- 

 devid hvarannan, hvilka dock ymfom blifva fläka. 



ögne-ringen ^ Iris^ fom tyckes vara underligt , 

 år icke retelig , om den retande orfaken år Me- 



cha- 



(p) Coniment. Boerh. n. 400» Phyf. prim. lin, n, 4. 

 (q) 111 progr^ de cauffa dilat» cordis. 



