1753- ^P^^ ^^j- J""^ 



tiden ovifs, och menar, det kreaturet har Innu lif^ 

 då det tyckes nägon ftund varit dodtj hvarpähan 

 anforer exempel at drunknade månnifkor och dem, 

 fom fiillit i däning. Men fom det år vift, at 

 fjålen har fit fåte i hufvudet och at hon icke 

 formar någon ting i kroppen, fedan det år af* 

 huggit, och åfven fom det är otvifvelaktigt , at 

 ingen känlla föres til fjålen, eller at hon kan be* 

 falla det nägon rorelfe fkal (ke, når nerverna åra 

 forftorde eller bundne, fä år det ock ej troligt, 

 ^rt reteligheten hårrorer af fjålen, hålft fom den 



blifver quar, fedan antingen hufvudet år afhug- 



git eller någon kropfens del förlorat gemenfkap 

 med fjålen, formedelfl: nervens bindande och af- 

 fkårande. Detta år få klart, at det icke vore no* 

 digt, at anföra hjärtat, fom nogfamt vifar, detre- 

 teligheten hvarken upkommer af någon fjålens 

 kånfia, eller llyres af hennes vilja. Jag fer altf^ 

 at vare vederdelomån antaga en ting , fom ftrider 

 emot deras gifna befkrifning, nåmlipen at uti dea 

 del flval vara en kånlla, fom icke känner, och at 

 det {kal vara en viljans verkan, hvaraf den icke 

 vet, och h vilket den icke kan åndra^ 



Hvad år da fom hindrar, at vi icke kunnc få-^ ' 

 ga, det reteligheten år den limmets egenflvap uti 

 ct kreaturs kott-träd , formedelft hvilken det dra- 

 ger fig tilfamman, når det vidrores och retas 

 hvartil man icke har nödigt at foka någon grund, 

 åfven fom man icke ånnu kan gifva nägon 

 giltig orfak til den dragande kraften och tyngden 

 uti en kropp (gråvitas) ? orfaken år phyficalifk, 

 ligger åfven uti den inra konftbyggnaden forbor^ 

 gad, och finnes genom forfok^ {qxt\ åyp no^ ty- 



