1753^ Apn Maj. Jun* tu 



åefs befkafFenhet tvungen at vika ifrån miii Låro- 

 maftare, (krcf i Comment. BoERH.år 1740. JU^ 

 fä rores hjärtat af nägon or fak ^ fom icke hänorcr 

 hvark^n af puls-ddrorna eller af hjermn , fam är 0- 

 hkint och forboYgad uti fjelfva hjärtats byggnäd^-^in). 



t Tre är dereftcr fkref jag, at en kott-^träd uti et 

 kreatur ^ fom retas j drager ftg tilfamman^ bvaruti 

 den ifynnerhet fkiljes ifrån en träd uti en ort (o), ocb 

 at reteligbeten endaft är orfaken dertil^ at de verktygs 

 fom hora til lifvet^ fortfåttaftn ror el fe ^ då de hvila^ 

 fom lyda under fj alens välde. Men uti min lilla 

 Phyfiologie(p) har jag uttryckeligen fort hjärtats 

 rorelle til retelfen, och uti det andra uplaget fq) 

 har jag ånnu tydeligare, i anledning af mina får- 

 fok, antagit en kott-trads reteliga kraft, i det jag 

 har fiigt 5 at den hafver rum utan iierver. Jag 

 ville, at de fom detta icke mcdgifva, vifte mig 

 ! af hvad for en kropps egenfkap denna kraften här- 

 rorer. Ändteligen har jag faken angripit med 

 j mångfaldiga forlok pä lefvande kreatur, och gjort 

 deraf de ilutfatier, fom jag hår haft den åran at 

 framgifva. . 



Det har varit mig ganfka kart, at JoH. dé 

 GoRTER (r) och Fredrich Winter, hafva 

 näftan pä famma tid (krifvit mycket, fom horertil 

 detta åmnet. Den fenare af defle berömde Mån 

 har uti fit Tal: Qm vifsheten i Läkare- konjien (s) 

 fort all rorelfe i månnilkans kropp til en aggan- 

 de kraft och kott-trädens retelighet^ Hår och 

 ________ H f der 



(n) Com. B, n. 187, not. i. (p) 586. T. IV. a. I74J* 

 (p] Anno 1747. n, iig. p. 51* ' (q) w. 408. p. 2%%. 

 (r) In exercit, de motu vkali, (s) Fr^ncck. 1746. fol. 



