I75'3* ^P^- ^^j' J^^^- 



II* Caftor fvart med Mjolon-ris gores pa föl- 

 jande fått: loo Ylle gods, fom förut årbläac 

 til hog-ftal, afkokas med i6 ^. Svcnfk Dylta 

 Vitriol och 8 gg. hvit Viniten i z timmar. 



Andra dagen ftoljes det ^ fåfom efter Alune- 

 ring eller vanlig afkokning: ifo ®. tärkadt och 

 något l6nderkackadtMjolon-ris kokas iaxnt vat- 

 ten tvånne timmar , då det tages up utm^ ^^PP^-n, 

 Ävaruti fedan litet Krapp^ få mycket fom vanli- 

 gen brukas i Caftor fvart, lågges tillika med god- 

 let, och kokas i-j eller timma, hvarpå detta-^ 

 gesup, Ivalas och fl;61jes. 



' It. Det bor märkas, at alt Mj61on*rifet icke 

 år lika kraftigt j derfore torde ibland merä be-» 

 hofvas. Skulle fåledes for litet vara tiltagit;, år det 

 låtteligen hulpit, då man under kokningen fyller 

 pannan med mera Mjolon-ris foppa, i ftållet for 

 rent vatten > men år Mjolon-riict fullkomligeit 

 godt och kraftigt, fä bor man fe noga til, at ej 

 tages for mycket, ty dä faller fårgen at den bruna 

 fidan. 



* .13. Sift pä höften, dä lofven likväl ånnu åro 

 Val groha, år båft at hämta Mjolon-rifet. 



14. Det fpådafte , hvars quiftar ånnu årogron- 

 aktigé, ger mindre tårg^ det mera vuxne år båt-* 

 tre: dock åro de tjockafte ftammarne icke t] ån-» 

 lige, fä framt de icke flvulle malas fafomSumack, 

 hvilket hår i landet vore onödig koftnad, hvareft 

 fä ftort ofverflod år på denna växten. 



if . Torkningen bor (ke fä Varfanit, at lofverl 

 likafullt behålla fin gröna ^fårg, annars blir ej 

 Mjolön-rifet godt, 



öm 



