i6t 1753, Jul ÄEg. Septcmb, 



och et gifvit ftållcj inom nago^t mer ån et dygn,' i' 

 tvånne gångor falla ut och minfkas,. famt tvänne.' 



f angör åter ftiga och upfloda; kallas Ebb och: 

 lod. 5 

 Uti Medel-hafvet åro deffe rorelfer foga mar- 

 kelige. De åidfte lårde i Grekeland och Italien 5 

 fom bodde vid detta baf , kunde altf å ej aga fyn- 

 ncriig kunfkap om detta Phaenomenon. Genom flik 

 ©kunnighet hade Julius C^sar fi nårforfatt fin 

 Flotta 5 dä han Ikulle gä ofver ifrån Gallien til 

 Britannien. 



Vi finne likväl hos Aristoteles (a) Plu- 

 TARCHus (b) ProLEMiEus (c) och andra, nägra 

 ofuiikomliga beråttelfer.derom, hvilka de tvit- 

 vels utan fatt af S j öfarande, fom vågat fig ut genom 

 Gaditanlka Sundet, eller af dem, fom fedt Vå- 

 ilra kufterna af Europa och Africa, hvareft dec 

 ftora hafvet tilftoter.Den yngre PLiNius(d) lem- 

 nar en nog utförlig befkrirning på defla haf-lkif- 

 ten. 



Vi vilje dock ej uppehålla ofs med de åldrcs 

 beråttelfcr, utan allenaft af de nyafte naturkunni- 

 gas ron och anmärkningar utdraga och for denna 

 gängen meddelade fornåmfta omftåndigheter , || 

 fom vid hafvets Ebb och Flod til denna tiden åro 

 utrönte. Vid annat . tilfälle fkoU både åldrc och 

 nyare forfok,at förklara denna få långe for en gata 

 hållna naturens hemlighet , med lika kårthet om- 

 talas. 



Dl 



(a) Piobl. SeéV. ögf, item Mettforol. Lib. 2. (b) De pfaci- 

 ih Phil, Lib. 5. Cap. 17. (c) Lifc. 2. Cap. 12. Qyadripar^ 

 {a;HiaNat.Lib,2,Cap.9/, 



