U6 1755. Jul Aug. ScptemK 



fkiften infalla likväl icke juft i fjelfva Manens ny 

 och fyllcj utan år den tredje Floden efter Ny- 

 och Full-måne , gemenligén den ftorfta. De af- 

 taga fedan fmåningom, til defs den tredje Floden 

 efter qvartcret eller Nedanet hinner foga mer ån 

 til hälften af den hogd^ fom plågar vara ftrax ef^ 

 Ny-och Full- månar. Sedan börja de å nyo tiltaga. 



Men denna ordning albrytes ofta genom den 

 andra omftåndigheten, at Floderna jämväl råtta 

 fig efter Månens afvikning ifrån Dag-jåmnings- 

 Cirkelen. Ty når han villas antingen uti eller 

 nåra in til famma Cirkel (iEquator), finnas både 

 Ebb och Flod mårkeligen högre ^ än då han har. 

 någon declination Söder eller Norr om iEquatoren. 

 Ju ftorredefs declination, defto mindre Ebb och 

 Flod. Samma regel galler ock får Solen, fall ån 

 defs verkan , i alt hvad Ebb och Flod angår , år 

 mindre kånbar. 



Om det fordenlkuU hånder, at både Sol och 

 Måne på .en gång komma til Meridianen, och 

 jåmvål bagge åro uti eller nåra in til iEquator, hvil- 

 ket händer alla år, uti de Ny-och FuU-månar, 

 fom infalla nåft fore och efter Dag-jåmningarna; 

 få följa derpå de ftarkaftcFlod-lkiften. Men fom* 

 mar och vinter, då både Sol och Måne, vid Ny- 

 och Full-månar, åro långft afvikne ifrån Dag- 

 jåmnings-Cirkelen, ftiger och faller hafvet min- 

 dre. Tvärtom, åro de haf-fkiften, fom följa på 

 Månens guar ter, mindre Hoft och Vår, emedan 

 half-månen då altid har ftorre declination, ån vin-^ 

 ter och fommar, då han nodvåndigt måfte vara* 

 närmare iEquaton Detta gor, athafvet Som- 

 mar och Vinter mindre Mfvcr och har jåm- 



narc 



