1753- J*^^* Septcmb. 



Hany dl han blir mycket arg, hugger och biter 

 fig Qclf 5 fä at han ock af egit huggande nåftaa 

 lika häftigt (jclff ätter lifvcttii, fom någon annan^ 

 hvilken a? honom blifvit biten > derfore, om nå- 

 gon kommer atåta.af defs kott^ fedan han förut 

 tatt hugga fig fjelf 5 kan en fadan löpa fara onPi 

 lifvet- 



Utaf iftret och fettet af denna Ormen bere- 

 des en olja, hvilket fter på följande fått: manla- 

 gar, då man dräper honom , at han ej får bita fig 

 ijelf. Sedan tagcs fettet och iftret utur honom , 

 lägges pä en tallrik , fåttes i Solen, då det fmal- 

 ter up ocl^ blir til en olja, hvilkcn forva-^ 

 ras uti nlgon glas-flafka. Denna olia hålles f6rc 

 vara makalös mot allehanda vårk , antingen då 

 man brutit fig, ellet cljeft der uti rakat. Man 

 bor dä fmorjadermed pä det värkande ftållet. Den 

 fåjes ock vara förtråflFclig mot fjelfva Ormens 

 bett, hvarom ftrax ncdanfore, 



AtCkiHigc e:?ccmpel anfördes af folk, fom va* 

 rit darr-handre, och dåde efter inrådan åtit hjär- 

 tat och Icft-enjhel rå och varma^af enSkallcr-orm, 

 hafva dc aldeles mift fam.ma befv årlighet 3 men 

 exempel anfördes ock af fädana, fom åtit detta, 

 och ändock icke blifvit fit darrande quittc^ dock 

 fades dcfle fenare hafva dragit pä fig darr-ljukan 

 genom fylleri. 



Villarne bruka mycket balten af Skaller* 

 ormars (kinn, med fkallrorne pä ändan. Mänga af 

 Européerna bara lädana fom pra^lervativer mot 

 hvarjehanda fjukdomar, f äfom för rygg-vårk, hu- 

 ftrur i barnfäng,at befordra lått fodfcl&c. Rygg* 

 benen af Ormen buros pl halfen mot fräfla ock 



feber* 



