%m 1753. Jul Aug- Scptemb* 



foolj Id, Stam etc. lå at det år et ftåndigt pk* 

 ftande-k fprittande och rorelfe i vattenbrynet, af 

 defla filk-fkarar^ få långe de troppa up : men ne- 

 dre vid Hafs-kanten och omkring amynnet af 

 ftora ålfver, år da lom alla ftrånder vore ren- 

 fopade 5 til 4 a f mil pa fidorna af mynnet , trån 

 all Sik i få at allenaft några ft rodde en tid långt 

 efteråt kunna fås. 



Tecken til Sikens nårvarelfe har man af Själen. 

 Faun. Sv. 1 1 . når den håller fig utan for nåten vid 

 fattningarna > men når Själen flyttcr in emellait 

 nåt-lagen och börjar nappa atSikenj få är ej myc- 

 ket til fångs : annars kommer ej Sj ålen fa garna 

 intil landet, med mindre han lider brift ut til hafs, da 

 han måfte til lands at forfe fin mat^friOca mage. 



Både Själar och Måfar följa med fifke-fkåc- 

 kärna in åt funden och ålfverna. 



Sällan fkal man råka at få Sik något fynnerli- 

 gen på et och famma ftålle efter hafskanten , 6f- 

 ver z eller 3 nätter å rad, fä framt man icke träf- 

 far någon ny Ikåcks utan den måfte efter ilrom- led- 

 ningen efterf åttas nåfta natt up emot ftrommen 

 och vådret, dä man flere refor kan få något af 

 ct och famma dun. 



§. 1. . I 



Om Sikens natur och forhällande up i fpal^^ccb 

 StYom-älfver. 



Så fnart Siken på forenåmdc tider inftigit uti 

 ftora Spak-ålfven, vifar fig dunet med plalkandc 

 i vattenbrynet 5 då Siken med ftjert-fenan rorer 

 häftigt vatnet , likafom man plalkade med flata 

 handen, utan at fprittaup, fom man ferendel 



af 



1 



