%m 1^53. Jul, Aug, SeptemK 



ftråcknmgar famt in vid landcn, når den vil haf- 



va fina, ftånd. ' . 



Siken upftiger aldrig långre, ån til Sollefteå, 

 I eller ^ mil ofvan Kyrkan , och märkes då 

 ftanna, når han tråiFar någon ftroniTnacke , hva- 

 ieil han ock hälft afpor. fin lek, få at man håraÉ 

 fer iSrnåmfta åndamalet vara at befoka llromar-^ 

 for rom-låggningen {knh Ha^ tränger fig vid 

 Sollefteå up i Ramfele-forfen i apfenlig ftark och 

 brufande ftrom^ hvareft de få hpnom i Ryflior af 

 garn. 



Når floden ej drifv^r honom tiibaka i Indals- 

 ålf, gar h^i:;i alt up til Liden och |^ors, dit Sjä- 

 len ock, faft fållan, plågar göra honom fållfkap^^ 

 Sedan han upftigit efter långa ftrom-ftrek och 

 fugande ftröiji, ilannar han bakom, uddar i Edor 

 vid iipgängen, hvarell han flår och pottrar f åfom 

 Uti eh Kok-gryta. 



År 17495 om Höften, kunde ej Siken kom- 

 långre, ån tii Undroms och Golfva varpen i; 

 jLngen;nan-ålfven , for den ringa floden hvareft 

 de fingo. honom til medlet äf Novqmb^er. 



^ , Vid nedflytandet derpå marktes han ej , eftfer 

 det £kedde'med någon is-forja och is , med hvil- 

 ken Siken, i haft följde, ai^ ingen blef honom 

 varfe. 



Den ftora och feta Siken i Jämtland , fångas 

 hålft vid de ftarkafte och ftridafte ftrom- nackarna, 

 fom åm i de ftorfta grenarna och vatten-lednin- 

 garna frän fjällen: den fmårre håller fi^ i lindrig ai- 

 re Itrorn famt fid9-9c|i tvår-alfvero 



Når 



