Når han nu i ftromen arbetat fig trott, och 

 det lider något ofV^r Michaelis tid, tar han lågc i 

 djupa holjor, der han blir Ilåeode, tils is-forjaa 

 fSrer honom tned fig utfor ftrommeri til fjår- 

 darna. 



Omkring Simnis Juåte plågar Siken flyta tiln 

 bakautur Angermanna-änj dä rommen år los ocl^ 

 Biogen, en del redan hartfluten- 



Ju längre den qvarblifver i ålfven , ju långr^. 

 holl hafver man at vånta , och tvårt om^ hvilkec 

 aldrig; flår feit. 



Vid nedfly tningen ilannar han och håller fig^ 

 vid grunds men går häftigt öfver djupa drag och 

 hölj or . 



Når ymnigt Strotjamings-fiflvC år , plågar ock 

 vanka i^ycket Sik på INFåten, i fynnei:het på de ftåk 

 len, der de et par nätter förut fiikat Stroinpming:; 

 ty når Strömmingen vid landet lagt fin rom, i nr! 

 kommer altid natten derefter Sik o^h Lax-oring,^ 

 atiyålja rommen, då man ofta tråfFät lycklio;t 

 Sik-fiflvc både med Nåt och Noc. 



1748. öm Höften fingo de i; alla ålfver, hva- 

 reft Siken plågar upftiga , rått anlenligt deraf^ 

 både i Yåfterbotten, Ängermanlaad och Me^ 

 delpado 



Öm Sikens jiijiring. 



Vid alftringen märkes , at hanarne bita, få- 

 fta och fuga taft fig vid honornas gel under tåck- 

 låcket, hålla fig faft, hvålfva famt flingra ftån- 

 digt med bukarna til h varandra, at fidornelkim- 

 ta och lyfar i vatnet, hvilka ock, huggne med 



ljufter 



