fom liutil ftorfta delen i Europa år kommen i bruk, 

 fom ikcx genom det bekanta forminlkade målet; 

 och vigten tillika» I ftållet for det Plinujs be- 

 rättar, at de Romare både måtte och vågde hvaf- 

 je iMppai ftort> fom vål var det fäkratte^ men 

 faller både for kollfamt och befvårligt at nyttjas 

 i allmänhet» 



Formwirkt fkada och forluft i Spanmåls hande- 

 len lårer utan tvifvel hafva bragt Håliåndaren, at 

 ftrida til denna forfigtighet , emedan de vål hafva 

 funnit, at det vanliga matnings-fått på Spanmål 

 genom fåckar och tunnor, utmärker cndaft, hu- 

 ru ftort rum hela quantumet intager , och gifvef 

 ingen ting vidare tilkånna^om Sädens inra halt och 

 ofriga belkaffenheter* Ater om Spanmälen en- 

 daft (kulle vågas, f å gitver det allenaft tiiklnna 

 tjuantitetens tyngd, utan fkillnad om det är god 

 och ftrid Såd eller ej» Men når härvid de behö- 

 rige omftåndigheter i akttagas tillika, fom våra 

 finnen medgifva at med låkerhet (konja, då må-»^ 

 let jämfores emot vigten > få blifver man i iland, 

 til följe af ftatiquens lagar ^ at med någon fäker- 

 het ddmma om Spanmålens mer eller mindre 

 kårnrikhét: hvilkct fenare hvarken genom målet 

 eller vigten fårfkilt ftår at århålla. 



Ron hafva utvifat^ at en tunna ftrid Ri* torr 

 Råg har genom fuktighet eller ftopning^ utvid- 

 gat fig vid pafs til 2.:ne tunnor i^anfeende til må- 

 let : lom ock, at den fyagafte Råg kan hafva den 

 dryghet i (kal , at han dermed fornåmligaft fyller 

 hela tunnan» Spanmålen plågar ock ofta vara 

 blandad med hvarjehandu främmande väfende : lå- 

 fom Tran-åfter, fvingel och datri med mera. Alc 

 fådant utmäter både målet och vigten for Sädy 

 Pä når 



