1735^ Nov* ^^c. 



gon annan rorelfe, ån en, kan hånda, beftan- 

 dig och hemlig ftrom ifrän Öfter til Våfter, få- 

 dan fom ock år uti fjelfva luften ^ under ^Eqva- 

 torcn, hvarclt vädret, på fria Hafvet, altid år 

 frånöftan : hvilket Phaenomenonjåmvål til minfta 

 delenkommcr af Jordens rorelfe, f åfom D'Além^ 

 BERT (g) bevilat. 



Efter Galileus, kom Cartesius, fom ej 

 var nogd , med mindre han kunde, på aldeles Me- 

 chanifkt fått, förklara alla Naturens ändringar: et 

 läfvårdigt upfåt, hvilket han ock i många mål 

 upfylde, famt renlade Naturkunnigheten ifrån 

 torna ord och lofa gifsningar. Men når Naturen 

 for honom dolgt fina drif- fjädrar, eller han ej gaf 

 fig tid at utfpana dem s inflickade han andra i de- 

 ras ftållc, fom efter hans tycke paflade fig nå- 

 gorlunda. Det var en luft, at vara Phyficus på 

 hans fått: manbehofdeej mer, ån meditera uti 

 fiÄ Studer-Cammare > ftrax fant man huru all ting 

 kunde tilgå i verlden j och når det kunde få til- 

 gå, fick ingen tvifla, at det ju vc.rkeligen fa 

 gick. At bygga på Ron, det tilkom allenaft 

 fmått folk (h). 



Cartesius (i) fant icke allenaft låtteligcn, 

 at Månen år fornåmfta orfaken til Ebb och Flod, 

 utan ville ock vifa f åttet , huru Månen kan haf- 

 va fådan verkan. Han hade redan uptånkt en ma- 

 chine, at fora Planeterna uti deras kretfar om- 

 kring Solen, famt Månen omkring Jorden. Ef- 

 ter hans foregifvande , åro alla himmelfka krop* 



R 3 par 



(g) Reflexionsilirla caufc general defs veiits. 



(h) Conf. Mac-Laurins Account of Sir Ifaac Newtons Di* 

 fcoverieSjLib, I, (i) Principia Fhilofophix, Lib. IV. §, 49. 



I 



