' 1754* J^'^- ^chr. Mait. 3 



At flacka Eld, eller fnarare fagt, hindra ho- 

 nörn 5 medellt det man tager bart hans foda, går 

 altid an i fmätt och ftundom i ftort, da man, vid 

 Eldsvådor^ rifver undan, hvad fom eljeft ftuUe 

 tändas an, for närheten fkulU nien at flacka Eld 

 genom luftens barttagande eller tiltåppandc, 

 tager fållan eller aldrig lag i fl:ort5 om man ej rä- 

 lsar Eld i tåta hvaif, och får i god tid tilfluta alt 

 våderdrag. Och fom Elden, vid hvart ombyte 

 af luft, far lika fom nytt lifs få följer af fig f jclfc 

 och ftyrkes an mer af dageliga ron, at Elds- vå- 

 dornas fl:orlek, och Eld-fläckningens fvårighet, 

 rätta fig altid etter luftens mera och mindre ro- 

 rclfe. 



Eljett finnas åtlkilliga Eld-flåckande medel och 

 Smnen i Naturen, hvilkas egenÖcap bor vara, at 

 de ej äro Eldfångda eller kunna brinna: de mäite 

 ock vara fä rorhga och delbara , at man, vid ftor- 

 reoch mindre Elds-vådor, kan i omnoghet llyra 

 och käfta dem , til alla de ftallen, vråar oca riim, 

 fom af Elden åro antaftade, eller utftålde foritån- 

 ning. 



Bland alla de kroppar , fom hatva nyfsnåmdc 

 cgcnfkaper, år vattnet det forfta och fornåmfta: 

 Och det har altid gjordt ofelbar verkan, vid Eld* 

 flåckning,når det til behörig myckenhet år nyttjat, 

 itid: få ärdet ock allmånneligen antagit och god- 

 kåndt for det båfta medel, hälft det käftar minft, 

 och jåmvål konftew, at inråtta goda Vatten-fpru- 

 tor, har hulpit dcfs bruk, vid Eldflåckning, til 

 tner och mera fuUkomlighet^ 



Dernåft åro vifla Saker : f ålom Alun, Victril 

 ochLutlait, jåmte Krita, Kalk och Alka, fundne 

 vara Eidflåckandci emedan de fmålta i hettan famt 



A z dcr- 



