M 1754- Jan. Febr. Mart. I 



kånms ftrax de flicka til : det kännes då ibland 

 fom värfta Mygg-fting, ja ibland få hårdtjfom en 

 Broms ftunge. Manne de dä med Snabeln råka på 

 någon fena? • I 



Deras gång år nog långfam. De fåfta lig icke 

 allenaft på månnifkor, utan ock på allehanda djur. 

 På Häftar och andra creatur fatta de fig i l^umlken, 

 den de ofta aldeles ofvertåcka., och gora, at den 

 år härd fom et hårdt fivinn eller fl^iärpa. Det år 

 otroligt 5 hvad de arma kreaturen lida genom des-l 

 la. Jag känner en och annan i Nya SverigCj fom 

 under den tiden jag var der 5 niiite fina bäfta hå- 

 flrar, endaft genom desfe fkade-djur ^ hvilka fatt 

 fig under hela buken och på andra ftäilen få tått, 

 at det näppeligen var lämnat få mycket rum emel- 

 lan dem 5 fom man kunnat fatta en knifs-udd på. 

 De båra fig då djupt inuti kottet, fugaut all blo- 

 den, och omfider utmärgla och med mångfallig, 

 fveda döda kreaturet. 



De åro e:anfka fcglifvade. Jag .har klipt bart 

 hufvudet, Snytet^famt det främfta paret af föt- 

 terna, och äfven ändarna eller klorna af det nåfb 

 til det främfta paret 5 men detta oaktadt hafvade 

 icke allenaft lefvat en tima, och ibland längre, 

 utan ock kråkt af och til pä papperet, forft fram 

 . och fedan bak-länges. Ibland follo de uti detta 

 tilftåndet hufvud-ftupa och öfver ända 3 men äter 

 fattc på fötter, vandrade lika frifkt. 



De aro derjåmte otroligt hårda och fega, få at 

 man fvårligen kan med nageln fä fonder dem, utan 

 det år då fom mian krammade på en härd och feg 

 iader-bite 



Ehuru 



