Jä^* Febr. Mart^ 



ket då redan lagt mot looo ågg^hvilka vorogan- 

 fkafmå, runda, bruna, glånfande. Det år förut 

 omnåmt uti Infeétets belkrifning^ at de hafva 

 midt på ryggen en liten hvit flåck ^ nar nu fkin^ 

 netj vid det de fuga blod, Ipånnes ut, utgifver 



" figjåmvål undre delen af Skogs-lufen, famt den 

 delen af ryggen, iom år baköm denna Kvita flåc- 

 kciVy men fjelfva fläcken, och alt det fom år 



/ frammanfor den famma, tognar icke ut , och up- 

 höjer fig icke. Jag fann forenåmde i8 Maji, at 

 då de lade agg, flkedde det genom denna hvita 

 fläcken ^ .ty derigenom kommo åggen ut på ryg- 

 gen. De hade då redan lagt en fädan grufvelig 

 myckenhet med agg5fom fagt år j men de voro ån- 

 då ej nogda dermed, utan hollo beilåndigt pä, at 

 fram varpa mera, faat de voro mycket forgfälli* 

 ga om , at ej antalet på deras affoda fkuUe aftaga. 

 Huru mycket agg det på flutet blef , och huru 

 långe defle Skogs-lofs fedan lefde i afl^en, utan 

 mat, kan jag icke fägaj emedan jag ej fick tilfäl- 

 le, at i akttaga dety ty följande dagen eller den 

 Ip Maji begaf jag mig pä vågen Norr åt til Ca- 

 ndda. Når jag fedan midt uti November Månad 

 famma år kom tilbaka til Nyajerfej, var et af mi- 

 na forfta goromål, at opna aflcen, da jag fann bag- 

 ge Skogs-ioflen döda, alh agg förvandlade til en 

 otalig hop fmä'Skogs lofs, fom upfylte fnart halt- 

 va aften; men de voro ock alla döda. Hårafkan 

 nu fek, huru oåndel igen defle l:oi"6ka fig. 



Båda medel at inaraft fa dem bart, fades va- 

 ra, at fpotta på dein^ der de fltta, och fä ftryka 

 med handen oiverdem, dä de falla löiLMen detta 

 flår mycket fek. Sällan eller rättare aldrig lycka- • 

 des det for mig^ ty jag fann, at rÅv dcTåtc fuga 



