4® 1754- Jä^^- Febr. Mart. 



flår måft af Nickel^ blandad med mer och mindre 

 Kobolt, jårn^ Svafvel och Arfenic. Stundom fä 

 åfven Kobolt-och Wifmut-reguli det namnet, c- 

 huru lått de af textur, fårg och vitringen i luften 

 kunna från hvarannan fkiljas. 



• • ' - 



Til S vafvcl har Nickel ganfka ftark attraktion. 

 \ Defs val roftade kalk forenar fig dermed eller re- 

 duceras på Skårfvel under Muffclen (14). En få- 

 dan Skår-ften antager enconvex, på ytanglaii- 

 fande reguliniflc form och hårdhet. Texturen i 

 brottet år ftål-tåt och fårgen gul, aldeles liknan- 

 de få kalladt ftål-flag, ibland gul-grona Kop- 

 par-malmer. I calcinations hetta går den lått til 

 kalk, når den efterhand fondermaless for blåfter 

 käftar han roda gniftor med fråfning, fåfom Ikar- 

 llenar plåga gora, men täckt med något glas, 

 har han efter en half timas fmåltning behållit fin 

 tyngd och icke färgat glafet, faft järn varit med i 

 blanningen, fom Magneten dock icke rojer^ forr* 

 ån Svaflet blifvit franfkilgt. 



(^^^ 



Nickel uploft i Tartaro Vitriolato eller hepa- 

 te Sulphuris, utgör en gulgrön Metalliftt glånfan- 

 de FluismalTii, fom år ånnu likare våra vanliga 

 Koppar-malmer. Når dennas blanning återuplo- 

 fes per deliqvium eller med vatten, falla* af fig 

 fjelfneder Mctallifka fjåll, fom tilhopafmåltc 

 med en lått glas-fats, måftadels famlas i en Nic- 

 .kel - råften, beftående af Svafvel och regulo. 



Saltpeter detonerar icke vidare med Regulo, 



ån 



1 



