17 5 4* -^F* ^^j- J"^^ 



fci och flåfta rorelfer och förändringar i hela natu- 

 ren, famt at han \^erkar efter de och de lagarna. 

 Newi^on kallar kraften flundom i gemen Vis 

 Ctnmpta ^ ftundom Gravitatio eller tyngd-kraft, 

 ftundom och ottaft ^//r^^?/^ eller draggnde kraft. 

 Anledning til det fifta namnet tog han af en ny 

 lag, fom han hos denna kraften uptåckte , be- 

 itäende derati, at tyngden verkar inbördes emel- 

 lan kropparna, få at den mindre ej egenteligen 

 kan f ägas af fm tyngd falla til den^ftorre, utan 

 de falla bagge, och motahvarannan på vå^en;dock 

 fä, ac kraften hos den ftorre kroppen år fa mycket 

 itarkare , fom han innehåller mer materia : derfo- 

 re utofvar han ock ftorre verkan på den mindre, 

 och^f åtter honom i häftigare rorelfe , ån dep min- 

 dre formar gora på den ftorre tilbaka. Kroppar- 

 na hår på Jorden åro mycket fmå:, i jåmfarelfee- 

 mot helajord-mafran, derfore vifar fig tyngden 

 måft på dem^ men deras: kraft at draga bvaran- 

 nan och jorden til fig,. år omårkclig. Men tvån- 

 jie lika ilora och lika tåta kroppar, iom ej hade 

 någon annan rorelfe, ån den de fått af tyngdens 

 inbördes verkan , flculle mota hvarannan på half- 

 va vågen , låfom det plågar fke med kroppar, fom 

 draga hvarannan. 



Cartefianernc flcyllde Newton , at han åter 

 införde i Naturkunnigheten d^ utdömde p^alita-^ 

 tes occult^y emedan han grundade fin låra på 

 tyngd-eller drag-kraften, en egenfkaphos krop- 

 parna, hvars fått at verka år obegripeligt : men 

 de hade orått s ty Newton afgjorde aldrig, om 

 dragande kraften år en inneboende medfkapad e- 

 £enfkap i fjelfva kropparna, eller om den ver- 

 kan, fom vi kalle tyngd., åftadkommes på Me- 



F 4 ^h^"* 



