9^ 1754- Apr. Maj. JunV 



detta tråd jåmvål egcnteligaft ger tjåraj få ar 

 båft, at följa Naturens ordnings at nyttja Tallen 

 til tjåra, men Granen til kåda. Och faftånden- 

 na kåda at fig fjelf utflyter af tråden 5 år dock 

 båft at hjelpa^denna flytninff, på det man må få 

 deflo mera kåda. Denna förrättning, at hartfa 

 eller rifta tråden, famt fedan af dem hoplamia 

 kådan, år altfå grunden til hela denna hand- 

 tering. 



Trädens Hartfande. 



Efter fom naturligt vis en del af trädets foda 

 bårtgär uti den kåda, lom genom hartfandet af- 

 tappas, fåat trädet ej mera fa frodigt flcjuter och 

 jåmvål med tiden fnarare måfte utdö, an orordt> lå 

 angripes til hartfande icke garna något yngre träd^^ 

 åndet, fomåger åtminllone cn halt alns diameter : 

 hålft det redan är utrönt, at ju yngre trädet varit 

 når det blifvit hartfat, defto kårtare tid har det 

 fedan kunnat uthärda. Men deremot kunna alla 

 ofver denna tjocklek , anda til de tjockafte gra- 

 nar hartfas , faft vid delTa fenare barken år gan* 

 {kz tjock, ock gor {amlingen af kådan obeqvåm^ 

 men få hafva trån med tjock och Ikroflig barck 

 mera kåda ån de med tunn. Så år ock billigt , ja 

 ho^ft nödigt tiHkogens bevarande, at (kona de 

 Ikonafte fpiror , fom til byggnad åro eller kunna 

 blifva tjenligejmen hålla fig vid de fåmre ochkro» 

 kige trån. 



Forfta gången ct*trå eller en fkogs-traét hartfas, 

 år båft at forråtta det famma om våren fedan kå^ 

 len år ute, eller rättare , i anfeendetil lands-or- 

 ternas olikhet, når tråden fafva, och då fafterne 



aro 



