1754' -^P^' -^^j* J^*** 



cicr genienligen rutna inuti, från en til atta 

 tum djupt in i trädet, hvilken rota årligen tilta- 

 ger. "Imedlcrtid vil éj ftort vara fSrloradt der- 

 vid , om det gran-trå, Tom fkal fållas til kolning, 

 hade förut i några år blifvit hartfat. BetkafFen- 

 hcten af Ikogarne determinenar f jclf myckenhe- 

 ten af den rå kåda," fom fäledes kan famlas. Som- 

 lige trån gifva et ock fomlige et och halitftopkada 

 i Ikattningi i de vanliga hartsfkogar bringar en 

 karl tilfammah vidpafs et hälft eiler et tredje- 

 dels Ikeppund om dagen 



Den fom vil inråtta Ikog til harts-bruk, gor 

 bift, at han icke allenaft delar Ikogen i tvånne de- 

 lar, då hvarje del hvar fit år kommer at hartfas, 

 och (kattas, utan Ikoter ock de unga trån få, ac 

 de altid ml tilvåxa, hvartil ej behofves den nnga- 

 fte upqviftning, gallring eller bildning > cmedaa 

 naturen fjelf i råttan tid fådant förrattar j alt efter 

 fom de gamle eller hartfade utfläs til brukning. 

 Så har man ock tiduppå det andra året efter harts- 

 ningen , at gora deft ofriga inrättningen til harts- 

 kokning. Fårgen på den famlade rå kådan. gor in- 

 gen ting } ty den fororfakas allenaft af kådans ål- 

 der : den fom forr utflutit, har hårdnat och tor- 

 kat mera ihop , och derfore tagit an någon mör- 

 kare fårg : den fenare år ofta helt vek och hvit. 

 Yngre trån gifva ock garna hvitare och tunnare 

 kåda. Men til hartskokningen tjena dock biggc 

 lika. 



Ham- Kokningen» 



Emedan den på forenåmdc fått (amtade rå 

 kada annu år blandad med barii och fkofvor af 



