1754- ^P^- ^^j- J^^* 



»ndra^hélaVåren och Sommaren igenom. Så rin- 

 ga gräsväxt blef der, fcdan vattnet fått draga fig 

 ned i df* afifcurnn ochopnade gräsfträn, och (ka- 

 4'A rjelfva roten. 



Pä kårr-ångar bor man ock altid få laga , at 

 h^^fderna iniellan lie-flagen gä fran hogdcn nedef-^ 

 åt y ty eljeft dimma de vattnet qvar pa ångcn, til 

 fkada for gräsroten^ hvilket en ny åbo i grann- 

 flcapet icke långe ledan fick lår a med mycken 

 faknad på gräsväxten, då han, for båttre beqvåm- 

 lighct fkull, begynte llå ifrån norr til foder, der 

 l^érr varit vanligt, at flå efter ängens hållning 

 eller fluttande från våfter til oftcr. 



De platfer, fom ånnu kunna finnas hår och 

 der, tiläng-eller beteshagar dugelige, vardaock 

 dertil efter hand afrogde och uptagne, 



Ofunda orter och gråsflag har man icke hort 

 någon klaga ofver, utom det, at fomliga år vä- 

 xer pa ångarna et flag , fom allmogen kallar grås- 

 vargar, hvilket gor todret nå^ot oåteligt for bo- 

 fka^en. Men et ymnogt forrad är hår pä lådana, 

 fom åro nyttige til lakedomar , fårgning, rft. m, 

 I fynnerhct år pa fjelfva Kyrkogarden och i ea 

 flvogs-ång vid Våsby en vacker fimling af ätfkil- 

 liga f ag. Et flag växer i fådes" åkrarna, fom 

 kallas fyra, hvilket Folket, dä hår för mer ån 40 

 ^år fedan var ganlka ondt om födan , anvåndt til 

 något imderitod i de fattiga hushållen , med up* 

 blandning af mjöl, både til brod och välling, 



Pä .några ftållen finnas val både tufviga och 

 m"idra magra och fkarpa ånge-ilycken, fom lålLm 

 betala Landtmanneh defs omak vid bärgningen ^ 



lom 



